ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2026 Справа № 914/1353/16
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді МАТУЩАКА О.І.
суддів СКРИПЧУК О.С.
КРАВЧУК.Н.М.

за участю секретаря судового засідання – Ярина ТЕЛИНЬКО
представники учасників справи не з`явилися.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Мегабанк” (вх.ЗАГС №01-05/2396/25 від 04.08.2025)

на додаткове рішення  Господарського суду Львівської області від 01.07.2025 (повне додаткове рішення – 16.07.2025, суддя Цікало А.І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Мальви-Маркет”, м.Львів

у справі №914/1353/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Мальви-Маркет”, в особі ліквідатора Кривича Р.І. м.Львів

до відповідача Акціонерного товариства “Мегабанк”, м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють 
самостійних вимог на предмет спору,
на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Веес-Будсервіс”, м.Львів
Публічного акціонерного товариства “Банк“Форум,” м.Київ
Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, м.Львів
Приватного підприємства “Львівдах” ,Львівська область м.Новояворівськ 
Коропецького А. М., м.Львів
ОСОБА_1 , м.Львів
ОСОБА_2  , м.Житомир

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, 
на стороні відповідача: 
Приватного підприємства “Елітон-2011”, приватного нотаріуса Харківського міського 
нотаріального округу Куксіна С. Ю., м.Харків

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ

про витребування майна із чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/1353/16 за позовом ТОВ «Мальви-Маркет» в особі ліквідатора Кривича Р. І. до відповідача - ПАТ «Мегабанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ТОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс», ПАТ «Банк «Форум», Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, ПП «Львівдах», Коропецького М. М., ОСОБА_1 ; за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ПП «Елітон-2011», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна С. Ю. про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Литвиненка, 3.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 у справі №914/1353/16 позовні вимоги ТОВ «Мальви-Маркет» в особі ліквідатора Кривича Р.І. задоволено; витребувано із чужого незаконного володіння АТ «Мегабанк» на користь ТОВ «Мальви-Маркет» нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Литвиненка, 3; здійснено розподіл судових витрат.
10.01.2019 до суду від ТОВ «Мальви-Маркет» надійшло клопотання від 08.01.2019 про покладення на відповідача (АТ «Мегабанк») судових витрат в розмірі 156 187 грн на надання необхідної правничої допомоги, у зв`язку із розглядом даної справи. 
На підтвердження витрат ТОВ «Мальви-Маркет» на професійну правничу допомогу адвоката, до вказаного клопотання додано копію договору про надання правової допомоги № 02/05 від 02.05.2018, копію акту виконаних робіт № 1 від 31.08.2018, копію акту виконаних робіт № 2 від 17.12.2018, копію акту виконаних робіт № 3 від 04.01.2019.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.01.2019 клопотання ТОВ «Мальви-Маркет» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду в судовому засіданні. Однак, таке клопотання залишилось не розглянутим у зв`язку із переглядом вказаної вище ухвали суду від 03.01.2019 в апеляційному порядку.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 в задоволенні вимог апеляційної скарги АТ «Мегабанк» відмовлено; вимоги апеляційної скарги ТОВ «Мальви-Маркет» задоволено частково; ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 у справі № 914/1353/16 змінено та викладено її мотивувальну частину в редакції вказаної постанови суду апеляційної інстанції; резолютивну частину ухвали залишити без змін; стягнуто з АТ «Мегабанк» в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 148780,50 грн за розгляд позовної заяви та 881,00 грн. за розгляд заяви про забезпечення позову.
26.11.2019 ТОВ «Мальви-Маркет» звернулось до Західного апеляційного господарського суду із клопотанням (заявою щодо стягнення судових витрат), в якому просило покласти на відповідача - АТ «Мегабанк» судові витрати ТОВ «Мальви-Маркет» в розмірі 138 000 грн на надання необхідної правничої допомоги, у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. 
На підтвердження витрат ТОВ «Мальви-Маркет» на професійну правничу допомогу адвоката, до зазначеного клопотання додано копію акту виконаних робіт № 4 від 22.11.2019, копію рахунку № 4 від 22.11.2019 на оплату за надання правової допомоги, копію квитанції № 3 від 04.02.2019 про сплату судового збору ТОВ «Мальви-Маркет» через адвоката Лазора А. О., список № 5035 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 26.11.2019, копію квитанції № 0.0.1535189584.1 від 26.11.2019 про оплату ТОВ «Мальви-Маркет» через Кривич Р. І. згідно акту № 4 від 22.11.2019 за договором № 02/05 від 02.05.2018, копію виписки з банківського рахунку АО «Ордер» від 26.11.2019, копію договору про надання правової допомоги № 02/05 від 02.05.2018, копію звіту про виконану роботу від 22.11.2019 по договору про надання правової допомоги №02/05 від 02.05.2018 за період з 14.01.2019 по 21.11.2019 у справі № 914/1353/16 в Західному апеляційному господарському суді, копію протоколу погодження договірної ціни від 14.01.2019 по договору про надання правової допомоги № 02/05 від 02.05.2018, копію додаткової угоди № 1 від 14.01.2019 про внесення змін до договору про надання правової допомоги № 02/05, копію додаткової угоди № 2 від 01.10.2019 про внесення змін до договору про надання правової допомоги № 02/05.
Постановою Верховного Суду від 18.06.2020 касаційну скаргу ліквідатора ТОВ «Мальви-Маркет» Кривича Р. І. залишено без задоволення; касаційну скаргу АТ «Мегабанк» задоволено частково; постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 у справі №914/1353/16 в частині розгляду позову ТОВ «Мальви-Маркет» до АТ «Мегабанк» про витребування майна із чужого незаконного володіння скасовано; справу № 914/1353/16 у скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.
Під час нового розгляду справи, Господарський суд Львівської області рішенням від 23.12.2022 задоволив позов ТОВ «Мальви-Маркет» в особі ліквідатора Кривича Р. І. до відповідача АТ «Мегабанк» про витребування майна із чужого незаконного володіння; витребував із чужого незаконного володіння від АТ «Мегабанк» на користь власника ТОВ «Мальви-Маркет» спірні нежитлові приміщення. Відмовив у задоволенні клопотання АТ «Мегабанк» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.08.2018 у справі № 914/1353/16; стягнув з АТ «Мегабанк» в дохід Державного бюджету України 111 035, 44 грн судового збору.
Вказане рішення Господарського суду Львівської області залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.05.2023 та постановою Верховного Суду від 29.08.2023.
Разом з тим, Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 31.01.2024 у справі № 914/1353/16 відмовив в задоволенні заяви ТОВ «Мальви-Маркет» (вх. №01-05/4233/19 від 26.11.2019) про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відмовляючи в задоволенні зазначеної заяви ТОВ «Мальви-Маркет», колегія суддів зазначила, що постанова Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 скасована постановою Верховного Суду від 18.06.2020 в частині розгляду позову ТОВ «Мальви-Маркет» до АТ «Мегабанк» про витребування майна із чужого незаконного володіння; справа №914/1353/16 у скасованій частині передана на новий розгляд до Господарського суду Львівської області, за результатами розгляду якого прийнято нове рішення. Відтак розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, повинен здійснюватися тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
06.06.2025 до Господарського суду Львівської області від ТОВ «Мальви-Маркет» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просило вирішити питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) ТОВ «Мальви-Маркет» у розмірі 294 187 грн за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.
17.06.2025 до суду від представника АТ «Мегабанк» надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 00,00 грн.
Подане клопотання обґрунтоване таким:
- розмір заявлених позивачем до стягнення з відповідача судових витрат не є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконанні відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторін;
- позивач до 21.11.2019 фактично не поніс жодних судових витрат у зв`язку з розглядом даної справи;
- позивачем не доведено та не підтверджено наявність поважних причин, що унеможливили подання ним до закінчення судових дебатів доказів, що підтверджують розмір понесених ним витрат та позивачем не подавалась відповідна заява до закінчення судових витрат, що відповідно до ст. 221 ГПК України виключає можливість вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по даній справі, тобто після 21.11.2019;
- позивачем не виконано вимоги норми ч. 9 ст. 80 ГПК України, а саме не надіслано відповідачу копії документів, що надані в якості доказів до клопотання щодо стягнення судових витрат;
- заявлені суми до стягнення з відповідача є необґрунтовано та безпідставно завищеними та неспівмірними зі складністю справи, з обсягом вказаних наданих послуг та зазначених виконаних робіт.
Господарський суд Львівської області додатковим рішенням від 01.07.2025 заяву ТОВ «Мальви-Маркет» про ухвалення додаткового рішення щодо покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 294 187 грн задоволив. Стягнув з АТ «Мегабанк» на користь ТОВ «Мальви-Маркет» 294 187, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу, понесені ТОВ «Мальви-Маркет» під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 156 187 грн та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 138 000 грн (всього у розмірі 294 187 грн), є співмірними із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, а також понесення таких витрати підтверджено належними доказами.
АТ «Мегабанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 01.07.2025 та прийняти нове, яким відмовити позивачу в стягненні витрат на правничу допомогу.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт покликається на те, що оскаржуване додаткове рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим із неповним з`ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив усіх обставин, які мають значення для справи, зокрема не надав оцінки тому, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення подана лише 06.06.2025, тобто більш, ніж через рік після постановлення ухвали суду апеляційної інстанції від 31.01.2024, без зазначення поважних причин такого звернення.
Крім того, апелянт вказує, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт надання правничої допомоги та розмір понесених витрат, зокрема відсутні документи, що підтверджують оплату послуг адвоката, детальний опис виконаних робіт та інші необхідні докази.
Апелянт також зазначає, що відсутні передбачені ст. 221 Господарського процесуального кодексу України підстави для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення у справі, оскільки позивач не довів наявності поважних причин неподання відповідних доказів до закінчення судових дебатів та не подавав відповідної заяви у встановленому законом порядку.
Окрім цього, скаржник наголошує, що позивач не подав попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у порядку ст. 124 ГПК України, а заявлена до відшкодування сума витрат істотно перевищує раніше заявлену, що є підставою для відмови у їх стягненні в частині такого перевищення.
Також апелянт вважає, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, документально не підтвердженими та неспівмірними із складністю справи, обсягом наданих послуг і витраченим адвокатом часом, а частина таких витрат взагалі не є витратами на правничу допомогу у розумінні закону.
Крім того, апелянт звертає увагу на неналежне підтвердження повноважень представника позивача, оскільки надані ордери та довіреності не містять необхідних відомостей, а також видані особою, яка не мала належних повноважень діяти від імені позивача.
Також скаржник зазначає, що фактичне понесення витрат позивачем не доведено, оскільки відсутні докази їх оплати, що виключає можливість їх компенсації за рахунок відповідача.
Окрім цього, апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував критерії розумності, необхідності та співмірності витрат, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про можливість їх стягнення у заявленому розмірі.
02.10.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача – Савчук О.Г. подав клопотання про заміну сторони - АТ “Мегабанк” на ТОВ “Фінансова компанія “Вінстар” (новий кредитор). 
Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 29.01.2026 відмовив у задоволенні поданого клопотання про заміну АТ “Мегабанк” його правонаступником у зв`язку із відсутність правових підстав для його задоволення.
31.10.2025 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли додаткові пояснення у справі, які подані поза межами встановленого судом строку на їх подання.
Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Розглянувши подані пояснення, які подано в порушення строків на подання таких, а також відсутність клопотання про поновлення строку на їх подання, колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду вказаних пояснень.
Відзивів на апеляційну скаргу, а також інших клопотань та заяв учасники справи не подавали.
12.03.2026 в судове засідання представники учасників справи не з`явився, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.
Водночас представниця Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її зайнятістю в іншому судовому засіданні. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що з аналізу положень ст. 202 ГПК України вбачається, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для чого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаного вище клопотання, оскільки наявних матеріалів справи є достатньо для прийняття законного і обґрунтованого рішення у цій справі.
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Статтями 123, 124 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Таким чином, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст. 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19.
При цьому, Верховний Суд у постановах від 14.12.2021 у справі № 922/676/21, від 08.04.2021 у справі № 905/716/20, від 31.03.2021 у справі № 916/2087/18, від 10.12.2020 у справі № 922/3812/19 зазначив, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
В апеляційній скарзі скаржник покликається на те, що позивач не подав попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у порядку ст. 124 ГПК України, а заявлена до відшкодування сума витрат істотно перевищує раніше заявлену, що є підставою для відмови у їх стягненні в частині такого перевищення. Крім цього, не довів наявності поважних причин неподання відповідних доказів до закінчення судових дебатів та не подавав відповідної заяви у встановленому законом порядку.
Вказані доводи скаржника є безпідставними та свідчать про прояв надмірного формалізму, оскільки позивач ще у позовній заяві (а.с. 30, т. 1) повідомив суд про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу та намір їх стягнення.
Так, позивач вказував, що очікує понести наступні витрати: 10 000 грн очікувані витрати на професійну правничу допомогу щодо підготовки та подання позовної заяви та необхідних документів, додатково окремо буде визначено витрати на участь в судових засіданнях адвоката, підготовки процесуальних документів та на додаткову винагороду за надану професійну правничу допомогу згідно укладеного договору про надання правової допомоги.
Протягом п`яти днів після ухвалення рішення у цій справі, а саме 08.01.2019 представник позивача подав клопотання про покладення на відповідача судових витрат в розмірі 156 187 грн на надання необхідної правничої допомоги, у зв`язку із розглядом даної справи, до якого долучив докази на підтвердження понесення таких витрат.
Після розгляду справи судом апеляційної інстанції, позивач також протягом 5 днів подав клопотання, в якому просив покласти на відповідача - АТ «Мегабанк» судові витрати ТОВ «Мальви-Маркет» в розмірі 138 000 грн на надання необхідної правничої допомоги у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. До вказаної заяви долучив докази на підтвердження понесення таких витрат.
При цьому, у відзиві на апеляційну скаргу АТ «Мегабанк» позивач вказував, що очікує понести наступні витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (станом на дату підготовки відзиву на апеляційну скаргу): 10 000 грн очікувані витрати на професійну правничу допомогу щодо підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу та необхідних документів, ознайомлення з матеріалами справи, додатково окремо буде визначено витрати на участь в судових засіданнях адвоката, підготовку процесуальних документів та на додаткову винагороду за надану професійну правничу допомогу згідно укладеного договору про надання правової допомоги.
Крім цього, в матеріалах справи наявний письмовий виступ представника ТОВ «Мальви-Маркет» в судових дебатах у суді першої інстанції від 03.01.2019, де зазначено, що позивач заявляє про судові витрати, які понесені при розгляді даної справи. Точний розмір судових витрат та всі підтверджуючі документи будуть надані позивачем у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України впродовж п`яти днів з дати ухвалення судового рішення.
Колегія суддів звертає увагу, що процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Аналогічний висновок містить і постанова Верховного Суду від 31.05.2022 у cправі № 917/304/21.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що представник позивача дотримався вимог ГПК України щодо інформування суду про понесення ним витрат на правничу допомогу у цій справі та протягом п`яти днів після ухвалення рішення надав суду відповідні докази понесення таких витрат. 
Щодо доводів АТ «Мегабанк» про те, що до поданих клопотань позивачем не додано доказів надсилання такого іншим учасникам справи, то такі є безпідставними.
До клопотання ТОВ «Мальви-Маркет» від 08.01.2019 та від 26.11.2019 додано докази надсилання таких учасникам справи (фіскальні чеки АТ «Укрпошта», список поштових рекомендованих відправлень, список № 24 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих). 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем дотримано процесуальні норми щодо порядку звернення до суду із клопотаннями про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Окрім цього, в апеляційній скарзі скаржник покликається на те, що позивач пропустив строк на подання відповідних клопотань, адже заява позивача про ухвалення додаткового рішення подана лише 06.06.2025, тобто більш, ніж через рік після постановлення ухвали суду апеляційної інстанції від 31.01.2024.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Беручи те, що суд першої інстанції при новому розгляді справи не здійснив належним чином розподіл судових витрат, зокрема на правничу допомогу, позивач цілком правомірно звернувся 06.06.2025 до суду із заявою про ухвалення додатково рішення у цій справі.
Статтями 123, 124 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст. 126 ГПК України).
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст.129 ГПК України).
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), згідно зі статтею 26 якого адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 02.05.2018 між АО «Ордер» в особі голови Лазора Андрія Олеговича та ТОВ «Мальви-Маркет» укладено договір №02/05 на надання правової допомоги. 
Відповідно до п. 1.1. договору, його предметом є надання АО «Ордер» усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справі щодо повернення ТОВ «Мальви-Маркет» визначеного нерухомого майна, яке знаходяться за адресою: 79034, м. Львів, вул. Литвиненка, 3 та у зв`язку з цим у всіх справах, які пов?язані чи можуть бути пов?язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. 
Для цього, клієнт доручає АО «Ордер» представляти його інтереси в судових органах, державних органах, підприємствах, установах, організаціях, а також вести від імені клієнта справи в загальних, адміністративних, господарських судах з усіма процесуальними правами, належними позивачу, відповідачу або третій особі.
Сторони домовилися, що у адвокатського об`єднання відсутні обмеження на здійснення повноважень. 
Згідно з п. 2.4. договору, для надання адвокатських послуг адвокатське об`єднання призначає членів адвокатського об`єднання: адвокатів Лазора А.О. та Вольського М.Б.
Відповідно до 4.1. договору сторони погодили, що за послуги, що налаються адвокатським об`єднанням відповідно із умовами цього договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар відповідно до акту, який обчислюється погодинно за ставкою в розрахунку 1 000 грн за 1 годину витраченого часу з особливостями, які передбачені згідно з п.4.3. договору.
Пункт 4.3. договору визначає, що клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар, який обчислюється наступним чином:
1) за представництво інтересів в суді першої інстанції (Господарському суді Львівської області), який складається з фіксованого та погодинного розміру:
а) у фіксованому розмірі 1% вартості майна, яке буде витребовуватись; 
б) у погодинному розмірі:
- підготовка адвоката до судового засідання та підготовка необхідних процесуальних документів. Розмір гонорару в цій частині обчислюється погодинно із розрахунку 1 000 грн за одну годину фактично витраченого часу для аналізу судової практики з предмету позову та для підготовки відповідних документів, виконання вимог суду, які викладені в ухвалах тощо;
- представництво інтересів клієнта безпосередньо у судовому засіданні. Розмір гонорару у цій частині обчислюється погодинно із розрахунку 1 000 грн за одну годину витраченого часу. При обчисленні погодинного розміру включається фактично витрачений адвокатом час на добирання до суду, очікування початку судового засідання та тривалість судового засідання;
2) за представництво інтересів в суді апеляційної та касаційної інстанції, який складається з погодинного розміру:
- підготовка адвоката до судового засідання та підготовка необхідних процесуальних документів. Розмір гонорару в цій частині обчислюється погодинно із розрахунку 1 000 грн за одну годину фактично витраченого часу для аналізу судової практики з предмету позову та для підготовки відповідних документів:
- представництво інтересів клієнта безпосередньо у судовому засіданні. Розмір гонорару в ний частині обчислюється погодинно із розрахунку 1 000 грн за одну голину витраченого часу. При обчисленні погодинного розміру включається фактично витрачений адвокатом час на добирання до суду, очікування початку судового засідання та тривалість судового засідання.
У п. 4.2., 4.4. передбачено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням послуг і їх вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком, поштою або електронною поштою. На письмову вимогу клієнта, адвокатське об`єднання може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданих послуг.
Акт про надання адвокатських послуг вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт.
Також сторонами укладено додаткові угоди до договору №1 від 14.01.2019 та №2 від 01.10.2019.
Пунктом 2 додаткової угоди №1 до договору, сторони виклали розділ 4 договору №02/05 від 02.05.2018 у новій редакції.
Зокрема, сторони погодили, що за послуги, що надаються адвокатським об`єднанням відповідно до умов цього договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар відповідно до акту, який обчислюється погодинно за ставкою із розрахунку 2000 грн за одну годину витраченого часу з особливостями, які передбачені згідно з п.4.3.договору (п. 4.1. договору).
Сторони внесли зміни в порядок визначення гонорару за надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції. Так, за представництво інтересів в суді апеляційної інстанції, гонорар складається з фіксованого та погодинного розміру:
- у фіксованому розмірі в сумі 49 593,5 грн, що складає 0,5 % від вартості майна, яке витребовується з чужого незаконного володіння на користь ТОВ «Мальви-Маркет»;
- підготовка адвоката до судового засідання та підготовка адвокатами (помічником адвоката) необхідних процесуальних документів. Розмір гонорару в цій частині обчислюється погодинно із розрахунку 2000 грн за одну годину фактично витраченого часу для аналізу судової практики з предмету позову та для підготовки відповідних документів у випадку, якщо така робота виконується адвокатом та 1 000 грн за одну годину фактично витраченого часу для аналізу судової практики з предмету позову та для підготовки відповідних документів у випадку, якщо така робота виконується помічником адвоката;
- представництво інтересів клієнта безпосередньо у судовому засіданні. Розмір гонорару в цій частині обчислюється погодинно із розрахунку 2 000 грн за одну годину витраченого часу. При обчисленні погодинного розміру включається фактично витрачений адвокатом час на добирання до суду, очікування початку судового засідання та тривалість судового засідання. У випадку, якщо в судовому засіданні одночасно представляють інтереси клієнта декілька адвокатів - розмір гонорару залишається незмінний.
Також сторони домовились, що до завершення судового розгляду в суді апеляційної інстанції клієнт компенсовує адвокатському об`єднанню всі понесені витрати. Загальна сума витрат окремо включається в акт виконаних робіт або може бути зазначена як витрати на виконання відповідної дії (наприклад: витрати на проїзд, на поштову кореспонденцію, друк матеріалів, офісні витрати тощо).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми вбачається, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру,
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Так, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (правова позиція Великої Палата Верховного Суду, викладена у постановах від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
З умов договору та додаткових угод до нього, судом встановлено, що вартість правової допомоги встановлена сторонами договору як у фіксованому розмірі, так і в погодинному.
У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17, 13.02.2019 у справі № 911/739/15, 01.08.2019 у справі №915/237/18, додаткових постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.07.2023 у справі № 924/746/22, 21.06.2023 у справі №908/3387/21, зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. 
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені не лише з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанови Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №906/432/19, 21.02.2023 у справі №4/40/5022-387/2012; додаткові постанови Верховного Суду від 12.03.2024 у справі №910/3567/23, 05.03.2024 у справі №916/2266/22, 31.10.2024 у справі №912/2308/23).
Верховний Суд вказав, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18; постанови Верховного Суду 27.02.2024 у справі №916/2239/22, 05.03.2024 №912/3432/23; додаткові постанови Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у акті виконаних робіт №1 від 31.08.2018 вказано, що АО «Ордер» надало, а клієнт - ТОВ «Мальви-Маркет» прийняв правову допомогу за таким переліком:
1. Консультування замовника з питань, що виникають в зв`язку із забезпеченням його майнових інтересів, загроза яким спричинена позбавленням замовника права власності на нерухоме майно. 
Кількість витраченого часу – 1 год; вартість – 1 000 грн.
2. Підготовка та подання позовної заяви з додатками для всіх учасників справи №914/1353/16 за позовом ТОВ «Мальви-Маркет» про витребування нерухомого майна (в тому числі, витрати на поштову кореспонденцію, друк матеріалів, офісні витрати).
Кількість витраченого часу – 10 год; вартість – 10 000 грн.
3. Представництво інтересів замовника при виконанні ухвали Господарського суду Львівської області від 03.08.2018 про забезпечення позову у справі №914/1353/16 у виконавчому провадженні та при реєстрації обтяження.
Кількість витраченого часу – 3 год; вартість – 3 000 грн.
Загальна вартість витрат за цим актом становить 14 000 грн.
У акті виконаних робіт №2 від 17.12.2018 вказано, що АО «Ордер» надало, а клієнт - ТОВ «Мальви-Маркет» прийняв правову допомогу за таким переліком:
1. Підготовка та подання необхідних процесуальних документів у справі №914/1353/16 за позовом ТОВ «Мальви-Маркет» про витребування нерухомого майна в суд першої інстанції – заперечення на заяву про скасування заходів забезпечення позову від 12.11.2018, (в тому числі витрати на поштову кореспонденцію, друк матеріалів, офісні витрати).
Кількість витраченого часу – 4 год; вартість – 4 000 грн.
2. Представництво інтересів замовника в судових засіданнях у справі №914/1353/16 в суді першої інстанції: 26.09.2018, 03.10.2018, 24.10.2018, 07.11.2018, 21.11.2018 та 05.12.2018 (в тому числі час очікування, судове засідання та час добирання).
Кількість витраченого часу – 15 год; вартість – 15 000 грн.
3. Підготовка та подання необхідних процесуальних документів у справі в суд апеляційної інстанції – відзив на апеляційну скаргу на ухвалу про забезпечення позову (від 04.09.2018) (в тому числі витрати на поштову кореспонденцію, друк матеріалів, офісні витрати).
Кількість витраченого часу – 3 год; вартість – 3 000 грн.
4. Представництво інтересів замовника в судових засіданнях у справі №914/1353/16 в суді апеляційної інстанції: 26.11.2018 та 17.12.2018 (в тому числі час очікування, судове засідання та час добирання).
Кількість витраченого часу – 5 год; вартість – 5 000 грн.
5. Виконання вимог суду щодо повідомлення всіх учасників про розгляд справи №914/1353/16 (в тому числі витрати на поштову кореспонденцію).
Кількість витраченого часу – 1 год; вартість – 1 000 грн.
6. Представництво інтересів замовника в суді першої інстанції, який складається з фіксованого розміру відповідно до п. 4.3.1.1. договору - 1% від 9 918 700,00 грн, що становить 99 187 грн.
Загальна вартість витрат за актом №2 становить 127 187 грн.
У акті виконаних робіт №3 від 04.01.2019 вказано, що АО «Ордер» надало, а клієнт - ТОВ «Мальви-Маркет» прийняв правову допомогу за таким переліком:
1. Підготовка та подання необхідних процесуальних документів у справі №914/1353/16 в суд першої інстанції - виступ в судових дебатах від 03.01.2019 (в тому числі витрати на поштову кореспонденцію, друк матеріалів, офісні витрати).
Кількість витраченого часу – 7 год; вартість – 7 000 грн.
2. Представництво інтересів замовника в судовому засіданні у справі в суді першої інстанції 03.01.2019 – 8 год (в тому числі час очікування, судове засідання та час добирання).
Кількість витраченого часу – 8 год; вартість – 8 000 грн.
Загальна вартість витрат за актом №3 становить 15 000 грн.
Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача 156 187, 00 грн витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції, з яких: 99 187 грн – витрат, які встановленні у фіксованому розмірі та 57 000, 00 грн – у погодинному розрахунку.
Проаналізувавши надані позивачем акти виконаних робіт, дослідивши матеріали справи на предмет встановлення обсягу наданої позивачу правової допомоги під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу, які визначені у погодинному розрахунку, є неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданих послуг та витраченим часом.
Зокрема, з урахуванням характеру спору, відсутності значного обсягу складних процесуальних дій, а також того, що частина наданих послуг за своїм змістом є взаємопов`язаними та не потребували значних часових витрат, заявлений розмір витрат є необґрунтованим.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що до складу вказаних витрат включено витрати на поштову кореспонденцію, друк матеріалів та офісні витрати, однак позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів фактичного понесення таких витрат (платіжних документів, чеків, квитанцій тощо), що унеможливлює їх врахування при визначенні розміру судових витрат.
З огляду на викладене, з урахуванням принципів розумності, співмірності та справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, визначених у погодинному розрахунку, та стягнути їх у сумі 50 000 грн.
Окремо суд зазначає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 99 187 грн, які визначені як фіксований розмір відповідно до умов договору (1% від суми позову), не підлягають стягненню.
Так, позивачем не обґрунтовано, яку саме додаткову правничу допомогу було надано на вказану суму, окрім тієї, що вже детально відображена у поданих актах виконаних робіт та врахована у погодинному розрахунку. Відтак відсутні підстави вважати такі витрати реальними, необхідними та підтвердженими належними доказами. У зв`язку з цим, у задоволенні вимоги про стягнення 99 187 грн витрат на правничу допомогу суд відмовляє.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позивач долучив акт виконаних робіт №4, у якому вказано, що АО «Ордер» надало ТОВ «Мальви-Маркет» правову допомогу у цій справі в суді апеляційної інстанції за таким переліком:
1. Підготовка та подання необхідних процесуальних документів у справі №914/1353/16 в суді апеляційної інстанції – виступ у судових дебатах від 21.11.2019 (в тому числі витрати на друк матеріалів, офісні витрати).
Кількість витраченого часу – 3 год; вартість – 6 000 грн.
2. Представництво інтересів замовника в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 21.11.2019 з 12:30 до 15:00 (в тому числі час очікування, безпосередня участь у судовому засіданні).
Кількість витраченого часу – 2,5 год; вартість – 5 000 грн.
3. Аналіз актуальної судової практики щодо предмету спору: постанов Верховного Суду, Великої Палати Верховного Суду та рішень Європейського суду з прав людини.
Кількість витраченого часу – 8; вартість – 16 000 грн.
4. Представництво інтересів замовника в судових засіданнях у цій справі в суді апеляційної інстанції (07.11.2019, 10.10.2019, 16.09.2019, 14.08.2019, 26.06.2019, 13.05.2019, 22.04.2019, 01.04.2019, 04.03.2019) (в тому числі час очікування, участь у судових засіданнях).
Кількість витраченого часу – 22 год; вартість – 44 000 грн.
5. Підготовка адвоката до судових засідань в суді апеляційної інстанції (в тому числі підготовка промови, аналіз судової практики, пошук документів, вивчення матеріалів справи, підготовка аргументів).
Кількість витраченого часу – 5 год; вартість – 10 000 грн.
6. Представництво інтересів замовника в судовому засіданні 28.08.2019, яке не відбулося не з вини адвоката (в тому числі час добирання та очікування).
Кількість витраченого часу – 0,5 год; вартість – 1 000 грн.
7. Підготовка та подання необхідних процесуальних документів у справі №914/1353/16 в суд апеляційної інстанції – додаткові пояснення від 19.04.2019 (в тому числі витрати на друк матеріалів, копіювання документів, офісні витрати).
Кількість витраченого часу – 4 год; вартість – 4 000 грн.
8. Підготовка та аналіз необхідних доказів у справі №914/1353/16 (пошук інформації щодо об`єктів нерухомості та їх характеристик).
Кількість витраченого часу – 2 год; вартість – 4 000 грн.
9. Підготовка та подання необхідних процесуальних документів у справі в суд апеляційної інстанції – відзив на апеляційну скаргу АТ «Мегабанк» (в тому числі витрати на поштову кореспонденцію, друк матеріалів, копіювання документів, офісні витрати).
Кількість витраченого часу – 2,5 год; вартість – 5 000 грн.
10. Підготовка та подання 5 клопотань про ознайомлення з матеріалами справи, виїзд та ознайомлення з матеріалами справи.
Кількість витраченого часу – 4 год; вартість – 2 000 грн.
11. Підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу від 03.01.2019 та клопотання про відстрочення сплати судового збору (в тому числі витрати на поштову кореспонденцію, друк матеріалів, копіювання документів, офісні витрати).
Кількість витраченого часу – 4 год; вартість – 8 000 грн.
12. Представництво інтересів замовника в суді апеляційної інстанції (Західний апеляційний господарський суд), що визначено як фіксований розмір відповідно до умов договору – 0,5% від 9 918 700,00 грн, на загальну суму 49 593,5 грн.
Загальна вартість витрат за актом №4 становить 154 593,5 грн.
Водночас у п. 2 акту зазначено, що за згодою сторін відповідно до п.4.7. договору зменшується вартість послуг за представництво інтересів ТОВ «Мальви – Маркет» у суді апеляційної інстанції і загальна вартість послуг визначена у розмірі 138 000, 00 грн.
Колегія суддів дійшла висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 49 593,5 грн, які визначені як фіксований розмір (0,5% від суми позову) відповідно до умов договору (в редакції додаткової угоди ) не підлягають стягненню.
Так, позивачем не обґрунтовано, яку саме правничу допомогу було надано на вказану суму, окрім тієї, що вже детально відображена у поданому акті виконаних робіт та врахована у погодинному розрахунку. Відтак відсутні підстави вважати такі витрати реальними, необхідними та підтвердженими належними доказами.
У зв`язку з цим, у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у фіксованому розмірі суд відмовляє.
Дослідивши зміст зазначеного акту №4, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу, визначені у погодинному розрахунку, є неспівмірними зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та витраченим часом.
Зокрема, значна частина заявлених послуг дублює одна одну за змістом (підготовка процесуальних документів, аналіз судової практики, підготовка до судових засідань), а їх обсяг не свідчить про необхідність витрачення заявленої кількості часу. Крім того, до складу таких витрат включено витрати на поштову кореспонденцію, друк матеріалів, копіювання документів та офісні витрати, однак позивачем не надано належних та допустимих доказів їх фактичного понесення.
З огляду на викладене, враховуючи принципи розумності, співмірності та справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, визначених у погодинному розрахунку та стягнути їх у сумі 60 000 грн.
На спростування доводів апелянта про відсутність доказів оплати наданих послуг, колегія суддів зазначає, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Разом з тим, в матеріалах справи (а.с. 70, 71, 73, 74, т. 8) наявні докази, які підтверджують сплату позивачем АО «Ордер» 138 000, 00 грн на оплату послуг за надану правничу допомогу.
З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази, обсяг наданої правничої допомоги, характер та складність справи, а також керуючись критеріями реальності, розумності та пропорційності судових витрат, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати підлягають частковому задоволенню.
Зокрема, витрати на правничу допомогу у визначеному сторонами та заявленому розмірі в частині погодинної оплати є завищеними, не повною мірою відповідають обсягу фактично виконаних робіт та не є належним чином підтвердженими, зокрема в частині витрат на поштову кореспонденцію, друк матеріалів та інші офісні витрати.
Крім того, заявлені витрати не узгоджуються з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, оскільки не мають характеру необхідних, не відображають обсягу фактичних дій представника та не є достатньо обґрунтованими. Такі витрати не можуть бути відшкодовані лише з підстав того, що вони фактично понесені чи підлягають сплаті стороною (з урахуванням підходу щодо «справедливої сатисфакції»).
Суд також враховує, що відшкодування витрат у повному заявленому розмірі створювало б надмірний фінансовий тягар для відповідача.
За таких обставин, суд вважає обґрунтованою заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у зменшеному розмірі, а саме: 50 000 грн – за розгляд справи у суді першої інстанції та 60 000 грн – за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, що в сукупності становить 110 000 грн, як такий розмір витрат, що відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості.
Відповідно до ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам, а також неправильно застосував норми матеріального права в частині визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Зокрема, суд першої інстанції безпідставно стягнув витрати на правничу допомогу у повному заявленому розмірі, не перевіривши їх на відповідність критеріям реальності, розумності та співмірності, а також без належної оцінки доказів, що підтверджують обсяг та характер наданих послуг.
З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення суду першої інстанції – скасуванню в частині стягнення 184 187, 00 грн витрат на правничу допомогу, з ухваленням у цій частині нового рішення про стягнення витрат у зменшеному, обґрунтованому розмірі.
Керуючись ст. ст. 11, 74, 129, 244, 269, 270 - 271, 275, 277, 281 - 284 ГПК України,
Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Мегабанк” задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 01.07.2025 у справі №914/1353/16 скасувати в частині стягнення із відповідача 184 187, 00 грн витрат на правничу допомогу.

3. Прийняти у цій частині нове рішення, яким у задоволенні клопотань ТОВ «Мальви – Маркет» про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 184 187, 00 грн відмовити.

4. В іншій частині оскаржуване додаткове рішення суду від 01.07.2025 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК