ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 р. 	Справа № 440/12023/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання Євсєєвої М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2026, суддя І.Г. Ясиновський, по справі № 440/12023/25
за позовом Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод" 
до Головного управління ДПС у Полтавській області   
про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство "Жовтневий спиртовий завод", звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області №00075030704 від 03 червня 2025 року, отриманого 10 червня 2025 року.
В обгрунтування позовних вимог, представник позивача зазначав, що підставою для звернення до суду є порушення прав підприємства у сфері публічно-правових відносин у зв`язку з винесенням податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Від позивача до суду надійшли документи, якими усунуто недолік позовної заяви, визначений ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до судового розгляду та провадження у справі за даним позовом відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
До суду надійшло клопотання представника позивача про зупинення провадження до вирішення справи № 440/12025/25, вмотивоване їх пов`язаністю між собою.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року зупинено провадження у справі №440/12023/25 за позовом Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення до набрання законної сили у справі №440/12025/25 за позовом Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення.
Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що зупинення провадження по справі № 440/12023/25 до набрання законної сили рішенням у справі № 440/12025/25 слугуватиме лише підставою для затягування розгляду даної справи предметом якої є стягнення штрафних санкцій та відповідно призведе до несвоєчасного надходження коштів до бюджету.
На переконання представника відповідача, рішення та обставини справи № 440/12025/25, хоча і можна вважати пов`язаними зі справою № 440/12023/25 (порушення встановлені в межах однієї документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЖОВТНЕВИЙ СПИРТЗАВОД»), проте відсутність такого рішення жодним чином не позбавляє можливості суд першої інстанції, дослідивши всі обставини, винести законне, обґрунтоване та об`єктивне рішення у справі № 440/12023/25, що жодним чином не спростовано судом першої інстанції в оскаржувній ухвалі.
Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду справи № 440/12023/25 до вирішення № 440/12025/25, а тому вважає за належне зупинити провадження у справі №440/12023/25 за позовом Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення до набрання законної сили у справі №440/12025/25 за позовом Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про зупинення провадження у справі з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Зупинення провадження у справі – це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.
Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження у справі: обов`язкове і факультативне. Обов`язкове зупинення провадження в справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. Обов`язковими є підстави, передбачені частиною 1 статті 236 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 цієї норми суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З аналізу наведених вище норм права вбачається, що за наявності іншої пов`язаної справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, суд за відсутності об`єктивної можливості розгляду судової справи зобов`язаний зупинити провадження у своїй справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.09.2019 у справі № 9901/314/19 у питанні застосування пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України сформувала наступні висновки:
«Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.».
Вказаний висновок підтримано Верховним Судом у постанові від 06.10.2025 по справі № 380/22338/24.
Так, з матеріалів справи встановлено, що підставою для звернення позивача до суду слугувало винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області №00075030704 від 03 червня 2025 року, отриманого 10 червня 2025 року.
Колегія суддів звертає увагу, що предметом спору по справі № 440/12023/25 за позовом ДП «Жовтневий спиртовий завод» до ГУ ДПС у Полтавській області є скасування податкового повідомлення-рішення від 03.06.2025 № 00075030704, яким донараховано зобов`язання та застосовано штрафні санкції з частини чистого прибутку, що відраховується до державного бюджету у загальному розмірі 214788029,25 грн. 
Частина чистого прибутку державних підприємств розраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 із змінами і доповненнями, затверджено Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (далі – Порядок № 138).
У відповідності до п.1.1. Порядку частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку 
Тоді як предметом розгляду справи № 440/12025/25 є порушення (в т.ч. на підставі якого винесено спірне повідомлення-рішення): п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 44.1 ст 44, п. 44.2 ст44, п. 44.3 ст 44, п. 44.6 ст 44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), П(С)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в сумі 76 566 896 грн., у тому числі за 2020 рік - 8 285 637 грн., за 2021рік - 26 278 752 грн., 2022 рік - 32 305 368 грн., 2023 рік - 9 697 139 грн. Підставою вказаного порушення відповідач зазначає ненадання платником первинних документі на підтвердження понесених витрат.
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі № 440/12023/25 суд першої інстанції фактично обмежився лише посиланнями на приписи статті 78 КАС України та у порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України взагалі не обґрунтував об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 440/12025/25 та не встановив обставин за яких вбачав існування вмотивованого зв`язку між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в іншій справі.
Дійшовши висновку, що розгляд справи № 440/12025/25 створює об`єктивні перешкоди для розгляду справи № 440/12023/25, суд першої інстанції не обґрунтував у чому полягає пов`язаність між цими справами та який саме вплив матиме ймовірне скасування податкового повідомлення-рішення від 03.06.2025 року № 00075000704 на надання оцінки правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення №00075030704 від 03 червня 2025 року.
Крім того, судом не встановлено обставин на підтвердження того, що зібрані докази у справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Отже, оскаржувана ухвала не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, як в частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у справі № 440/12025/25, так і в частині того, що зібрані у даній справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить положенням пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина 1 статті 312 КАС України).
Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (стаття 320 КАС України).
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 по справі № 440/12023/25 - скасувати.
Адміністративну справу №440/12023/25 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   В.В. Катунов   	
Постанова складена в повному обсязі 17.04.26.