Справа №: 343/434/26 
Провадження №: 3/343/127/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Монташевич С. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:
ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії фізичного характеру, а саме застосував насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.
Правопорушення вчинив за таких обставин.
24 лютого 2026 року близько 18:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив дії фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 у формі застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення:
ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку: шляхом повідомлення за вказаним ним у протоколі номером телефону, одне з яких він прийняв, про що свідчать відповідні телефонограми (а.с. 18, 19), а також шляхом направлення йому судової повістки поштовим відправленням за вказаною у протоколі адресою (а.с. 20), яку він отримав, що підтверджується даними відстеження на офіційному сайті "Укрпошти" (а.с. 21).
Статтею 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, однак ст. 173-2 КУпАП до цього переліку не включена.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання він повторно не з`явився, його участь у такому не є обов`язковою, тому суд уважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася.
ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:
на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, надано такі досліджені в судовому засіданні докази та відеозаписи:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 737098 від 24.02.2026, в якому викладена суть поставленого у провину ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У протоколі наявне пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: "я захищався, тому що моя дружина порізала склом розбитого стакана", а також відмітка про відмову від отримання копії протоколу (а.с. 1). Копія протоколу направлена ОСОБА_1 поштовим відправленням, на що вказує супровідний лист (а.с. 2);
- рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, згідно з яким 24.02.2026 о 18:07 зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що його дружина вчиняє домашнє насильство. Прибувши за вказаною у повідомленні адресою, ГРПП установила, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме наніс декілька ударів коштурем по різних частинах тіла... (а.с. 3);
- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії ЕТ № 104353 від 24.02.2026 та формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно із якою визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 щодо постраждалої особи як високий (а.с. 4, 5);
- даними із DVD-R диска із написом "Паньків" (а.с. 7), на якому наявний відеозапис, на якому 24.02.2026 зафіксовано, як працівники поліції приїхали у лікувальний заклад, де вже перебувала потерпіла ОСОБА_1 , якій роз`янили, що відносно ОСОБА_1 складено заборонний припис, в якому вона розписалась. Потерпіла зазначила, що вже більше так не може жити. Крім того на диску зафіксовані кольорові фотосвітлини потерпілої ОСОБА_2 із наявними на її руках, спині синців, копії з яких долучені до адмінматеріалів (а.с. 10-15).
Вказані вище докази є такими, що доповнюють один одного, є повними, належними та допустимими, оскільки, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду. Також суд звертає увагу, що згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 20.05.2020, справа №524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, однак обставини, викладені в ньому підтверджують правомірність дій працівників поліції щодо виїзду на місце та фіксування обставин вчинення адміністративного правопорушення.
ІV. Оцінка суду та норми права, які застосував суд:
оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Даний Закон передбачає, що фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.
Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він умисно вчинив дії фізичного характеру, а саме застосував насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, а завдало синців, внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.
Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд ураховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
З урахуванням викладеного вище, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд уважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення.
V. Розподіл судових витрат:
відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич