Дата документу 20.03.2026 Справа № 331/155/25

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 331/155/25  Пр. № 22-ц/807/23/26	Головуючий у 1 інстанції: Світлицька В.М. Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.
суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Жовтневого (нова назва – Олександрівського)районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2025 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі – Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с.1-7), в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.12.2012 року станом на 10.12.2024 року у розмірі 39007,54 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 31909,36 грн., заборгованості за простроченими відсотками – 7098,18 грн., від сплати якої відповідач у добровільному порядку ухиляється, а також понесені судові витрати – судовий збір у сумі 2422,40 грн.
В обґрунтування свого позову Банк зазначав, що ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 15.12.2012 р. та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 31910,00 грн. В процесі користування рахунком відбулася заміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. 12.02.2021 р. відповідачем підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої відсотки нараховувалися у розмірі 40,8 %. 
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Світлицьку В.М. (а.с.126). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.129) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2025 року (а.с.135-136) позов Банку у цій справі задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.12.2012 року у розмірі 31909,36 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку (ЄДРПОУ 14360570) судовий збір у сумі 1981,60 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
За заявою відповідача вищезазначене заочне рішення судом першої інстанції не переглядалось.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк, як позивач, у своїй апеляційній скарзі (а.с.141-147) просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом з ОСОБА_1 у розмірі 7098,18 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги Банку в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача.
В автоматизованому порядку 10.03.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (а.с.151). Ухвалою апеляційного суду вказану справу витребувано у суду першої інстанції (а.с. 152), яка надійшла до апеляційного суду (а.с. 155). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 18.03.2025 року (а.с.156), витребувано на підтвердження (спростування) інформації відносно громадянина України ОСОБА_1 : у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України – перетинав (не перетинав) державний кордон, починаючи з 24 лютого 2022 року, у Міністерства соціальної політики України - про взяття (не взяття) на облік в ЄІБД ВПО, якщо підтверджується взяття на облік цієї особи в ЄІБД ВПО, то повідомити апеляційний суд про нове фактичне місце проживання/перебування останнього (а.с.157, 165), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.157). Оскільки, згідно зі ст. 368 ч. 1 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову (у цій справі ціна позову 39007,54 грн. – а.с.1) менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3028,00 грн.*30 = 90840,00грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив апеляційний суд, що відомостей щодо перетинання державного кордону України  ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 року по 07.04.2025 року в Базі даних не виявлено (а.с.178-179, 182-183).
Міністерство соціальної політики України повідомило апеляційний суд, що відсутня інформація щодо  ОСОБА_1 (а.с.184-189).
25 квітня 2025 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів" № 4273-IX, за змістом якого: - внесено до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» такі зміни: «1. Пункт 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду»; Доповнено додатком такого змісту: «Додаток до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ Перелік місцевих загальних судів, що перейменовуються Змінити найменування таких місцевих загальних судів… 7) у Запорізькій області: Куйбишевський районний суд Запорізької області на Кам`янський районний суд Запорізької області; Жовтневий районний суд Запорізької області на Олександрівський районний суд м. Запоріжжя; Ленінський районний суд м. Запоріжжя на Дніпровський районний суд м. Запоріжжя; Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя…». Державна реєстрація змін до відомостей про місцеві загальні суди, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, які випливають із цього Закону, здійснена 30 квітня 2025 року (ст. 82 ч. 3 ЦПК України). 
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, мали місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, відпустки судді-доповідача у період з 07.07.2025 року по 14.08.2025 року (а.с.191) та з 16.02.2026 року по 02.03.2026 року (а.с.192).
Оскаржуване рішення у цій справі ухвалено суддею першої інстанції ОСОБА_2 , яка приходиться рідною племінницею вітчима судді ОСОБА_3 , з яким у судді ОСОБА_3 відносини припинені з 2016 року після смерті матері, з ОСОБА_2 у судді ОСОБА_3 робочі відносини. Самовідводи відсутні, відводів у цій справі не заявлено. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що за заявою відповідача ОСОБА_1 вищезазначене заочне рішення судом першої інстанції не переглядалось, в апеляційному порядку не оскаржується.
Банк, як позивач, оскаржує вищезазначене заочне рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині відмови у задоволенні позовної вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 7098,18 грн. 
Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банку і лише в оскаржуваній частині, а саме: в частині відмови у задоволенні позовних вимог Банку до відповідача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 7098,18 грн.
У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову Банку в оскаржуваній частині щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 7098,18 грн., керувався ст.ст. 3, 6, 11, 15 - 16, 526, 530, 610, 627, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК України та виходив із такого.
Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 15.12.2012 року (а.с.60) не містить узгодження умов щодо відсоткової ставки, а тому відсутні підстави для нарахування та стягнення відсотків за період з 15.12.2012 року по 11.02.2021 року. 12.02.2021 року ОСОБА_1 було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій сторонами погоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, процентна ставка у розмірі 42,0% річних для картки «Універсальна», 40,8% річних для картки «Універсальна Gold» (а.с.61-70). Згідно із наданим Банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором за відсотками станом на 10.12.2024 року становить 7098,18 грн. (а.с.24-57). Проте, суд першої інстанції врахував те, що згідно з розрахунком заборгованості за визначений Банком період було нараховано відсотків за користування кредитом на суму 27313,75 грн., в тому числі в період з 15.12.2012 року по 11.02.2021 року, коли відсоткова ставка між сторонами не була узгоджена, Банком нараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 17535,85 грн. Таким чином, Банком було здійснено безпідставне нарахування відсотків на суму 17535,85 грн. З огляду на те, що Банк безпідставно нарахував відсотків на суму 17535,85 грн. за період з 15.12.2012 року по 11.02.2021 року та одночасно заявив позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 7098,18 грн., загальна сума нарахованих відсотків за весь період, зазначений в позові, становить 27313,75 грн., що свідчить про сплату відповідачем відсотків в розмірі 20215,57 грн. (27313,75 грн. – 7098,18 грн.), а тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідача відсутня заборгованість перед Банком за відсотками за користування кредитом, що є підставою для відмови в задоволенні вказаних позовних вимог із зазначених підстав.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції в частині таким, що ухвалено із додержанням вимог закону є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі в оскаржуваній частині відповідає.
Доводи апеляційної скарги позивача Банку  є такими, що дублюють доводи його позову у суді першої інстанції в оскаржуваній частині, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі в оскаржуваній частині рішення, а лише відображають позицію Банку, як позивача, яку він та його представник вважають єдино вірною та правильною.
Суд першої інстанції розглянув дану справу в оскаржуваній частині з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування Банку, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі в оскаржуваній частині відсутні. Банк та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі в оскаржуваній частині в частині відмови у задоволенні позовних вимог Банку у цій справі.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги Банку. Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні та Банком апеляційному суду не надані.
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті в оскаржуваній частині.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, заочне рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України. 
Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ч. ч. 1, 6 ЦПК України у цій справі було вирішено питання про розподіл між сторонами понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження. 
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі або ж його зміни.
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось. 
Також, в силу вимог ЦПК України у разі відмови Банку у задоволенні його апеляційної скарги, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Окрім цього, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити Банку його право у подальшому на повернення з бюджету зайво сплаченого судового збору у цій справі за апеляційну скаргу (розрахунок: фактично сплачено Банком за апеляційну скаргу судового збору у розмірі 3633,60 грн. (а.с.150) – належний розмір судового збору за апеляційну скаргу Банку в частині відмовних позовних вимог 661,20 грн. (розрахунок: ст. 6 ч. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір Банку за позов 2422,40 грн. (а.с.6 зворот) * сума відмовних вимог, які оскаржуються Банком, - 7098,18 грн.(а.с. 146)/сума заявлених вимог Банком 39007,54 грн. (а.с.1) = 440,80 грн. * 150%/100 % ) за відповідною ухвалою апеляційного суду в порядку ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» за результатами розгляду відповідного клопотання Банку.
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»  залишити без задоволення.
Заочне рішення Жовтневого (нова назва – Олександрівського) районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2025 року у цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення цієї повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повна постанова апеляційним судом складена 20.03.2026 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Онищенко Е.А. 	Трофимова Д.А.