ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року        м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Колбаска М.В., захисника Бошелюк Ю.М., представника митниці Куделька П.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Чернівецької митниці Герасимова Ю.В. на постанову Чернівецького районного суду м.Чернівці від 03 березня 2026 року відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої, за ч.1 ст.483 МК України, -

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Постановою Чернівецького районного суду м.Чернівці від 03 березня 2026 року провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Вилучені товари, згідно протоколу про порушення митних правил від 08.09.2025 року №0546/UA408000/25, повернуто ОСОБА_1 для їх подальшого митного оформлення.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції встановив, що вилучений згідно протоколу товар - одяг, знаходився в багажному відділенні транспортного засобу разом з іншими товарами, що саме по собі не свідчить про те, що він був умисно прихований, а не розміщений в такий спосіб для зручності та дійшов висновку, що належними та допустимими доказами не доведено факту приховування товарів та наявності в діях ОСОБА_1 умислу на таке приховування. 

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану постанову начальник Чернівецької митниці подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та винести нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накласти на неї стягнення в межах санкції статті.
Вказує, що під час здійснення митного контролю, а саме – поглибленого огляду автомобіля, виявлено не заявлені та не пред`явлені до митного контролю, приховані від митного контролю предмети одягу, які були поміщені в середині дев`яти мішків (баулів), запаковані клейкою стрічкою та поміщені у вантажному відсіку транспортного засобу на підлозі біля лівої стіни, після чого були прикриті коробками з печивом таким чином, щоб унеможливити їх виявлення під час під час візуального огляду транспортного засобу.
____________________________________________________________________
ЄУНСС 725/9760/25   Головуючий в І інстанції: Федіна А.В.
Номер справи 33/822/134/26  Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Вважає, що дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК та її вина підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Представник митниці підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, хоча про час і дату апеляційного розгляду була належним чином повідомлена. 
Захисник Бошелюк Ю.М. заперечила проти задоволення апеляційної скарги та не заперечила проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , оскільки її права при цьому не будуть порушені, а тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Мотиви Суду.
Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним – відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіривши матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила дії спрямовані на приховування від митного контролю товару.
З даною позицією апеляційний суд не погоджується та вважає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином докази, наявні в матеріалах справи та дійшов передчасного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Частиною 1 статті 483 МК України передбачена адміністративна відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Отже, способи приховування товарів, за умови використання яких настає адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 483 МК України, визначені законом.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю – це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
На переконання апеляційного суду винуватість ОСОБА_1 підтверджуються сукупністю доказів, що знаходяться в матеріалах справи.
Згідно протоколу про порушення митних правил №0546/UA408000/2025 від 08 вересня 2025 року , 07 вересня 2025 року о 23 год. 10 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «Мерседес» державний номер НОМЕР_1 , який слідував під керуванням ОСОБА_1 , яка прямувала з Румунії до України в приватних справах. Вказана громадянка до митного контролю надала контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України.
При візуальному огляді ОСОБА_1 заявила про наявність у неї товару, а саме – печево в кількості 200 коробок, кава в зернах 9 коробок, дисководи в кількості 15 шт. та ігрові консолі в кількості 3 шт., які пред`явила до митного контролю.
Під час здійснення митного контролю, а саме – поглибленого огляду автомобіля марки «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 було виявлено не заявлені та не пред`явлені до митного контролю, приховані від митного контролю предмети одягу (куртка-бомпер - 10 шт.; спортивні костюми - 141 шт.; светри - 65 шт.; штани спортивні - 152 шт.; вітрівки - 34 шт.; жилетки - 15 шт.; куртки зимові 5 шт.; кофти спортивні - 21 шт.; штани джинсові - 74 шт. та штани вельветові 24 шт.).
Вищезазначені предмети одягу були поміщені в середині дев`яти поліпропіленових мішків (баули), які були запаковані клейкою стрічкою. Дані мішки з одягом були поміщені у вантажному відсіку транспортного засобу на підлозі біля лівої стіни. Доступ до мішків з одягом став можливим після відкриття бокових дверей автомобіля з правої сторони та вивантаження 200 коробок з печивом, 15 шт. дисководів та 3 шт. ігрових консолів. Вказані мішки з одягом умисно були поміщені у вантажному відсіку на підлогу біля лівої стіни, після чого були прикриті коробками з печивом таким чином, щоб унеможливити їх виявлення під час візуального огляду транспортного засобу.
Громадянка України ОСОБА_1 митний контроль пройшла та приховані товари не визнала своєю власністю. Зі слів даної громадянки мішки з одягом були поміщені в середину автомобіля без її відома, під час завантаження коробок з печивом. Коли завантажували печиво вона не була присутня біля автомобіля, а про те, що в авто завантажили одяг її не повідомляли. До адміністративної відповідальності за ст.ст. 482, 483 МК України не притягувалась.
Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 , згідно вказаного протоколу, вчинила дії, спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України товарів, (куртка-бомпер - 10 шт.; спортивні костюми - 141 шт.; светри - 65 шт.; штани спортивні - 152 шт.; вітрівки - 34 шт.; жилетки - 15 шт.; куртки зимові 5 шт.; кофти спортивні - 21 шт.; штани джинсові - 74 шт. та штани вельветові 24 шт..), з приховуванням від митного контролю з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення цих товарів та такі її дії митним органом кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України.
З пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу встановлено, що вона виявлені під час проведення огляду товари, а саме – одяг не визнала своєю власністю та вказала, що вони були поміщені до транспортного засобу без її відома.
Протокол складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і допустимим доказом у справі.
Згідно акту огляду автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 211» д.н.з. НОМЕР_2 від 08 вересня 2025 року, під час проведення поглибленого огляду вказаного автомобіля було виявлено не заявлені і не пред`явлені під час здійснення митних формальностей приховані від митного контролю предмети одягу різних марок іноземного виробництва (куртка-бомпер - 10 шт.; спортивні костюми - 141 шт.; светри - 65 шт.; штани спортивні - 152 шт.; вітрівки - 34 шт.; жилетки - 15 шт.; куртки зимові 5 шт.; кофти спортивні - 21 шт.; штани джинсові - 74 шт. та штани вельветові 24 шт.).
Відповідно до акту попередньої оцінки товарів від 08.09.2025 року вартість тимчасово вилучених товарів становить 1 123 000 грн.
Згідно висновку експерта №1420003900-0011 від 08 жовтня 2025 року, проведеного експертом Чернівецького відділу експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, вартість вилучених товарів, згідно протоколу про порушення митних правил №0546/UA408000/2025 від 08 вересня 2025 року становить 967 537, 30 грн.
Апеляційний суд, вважає даний висновок експерта належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, передбаченому ст. 508, 515 МК України, уповноваженим органом та з дотриманням встановленої процедури.
При цьому, стороні захисту судом першої інстанції було забезпечено право на проведення незалежної експертизи у відповідності до ст.515 МК України, яке фактично не було реалізовано у зв`язку з неоплатою призначеного дослідження. 
Крім того, під час апеляційного перегляду захисник не ставила під сумнів достовірність та дійсність зазначеного експертного висновку, що також свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для визнання його недопустимим доказом.
Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 для проходження митного контролю обрала «зелений коридор», та цими діями заявила, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо переміщення через митний кордон України.
Згідно ч.5 ст.366 МК України, початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території
У частині 6 вказаної статті зазначено, що громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.
Окрім цього, Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант.
Відповідно до ч.1 ст.374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
З матеріалів справи встановлено, що ході поглибленого огляду автомобіля ОСОБА_1 виявлено предмети одягу, які були поміщені в середині дев`яти поліпропіленових мішків (баули), які були запаковані клейкою стрічкою, поміщені у вантажному відсіку транспортного засобу на підлозі біля лівої стіни. Доступ до мішків з одягом став можливим після відкриття бокових дверей автомобіля з правої сторони та вивантаження 200 коробок з печивом, 15 шт. дисководів та 3 шт. ігрових консолів. Вказані мішки з одягом були поміщені у вантажному відсіку на підлозі біля лівої стіни, після чого були прикриті коробками з печивом таким чином, щоб унеможливити їх виявлення під час візуального огляду транспортного засобу.
На переконання апеляційного суду, за наведених обставин, дії ОСОБА_1 мають ознаки приховування від митного контролю, оскільки товар (одяг) був не просто не задекларований, а розміщений у спосіб, що ускладнює його виявлення: мішки були запаковані, розташовані у вантажному відсіку біля стінки та повністю прикриті іншими товарами - коробками з печивом, а сам товар було виявлено лише під час поглибленого огляду транспортного засобу після часткового розвантаження. Такі дії свідчать про утруднення їх виявлення під час митного контролю, що відповідає складу правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України.
Отже, дії ОСОБА_1 по приховуванню товару від митного контролю товарів та обрання для його проходження «зеленого коридору» беззаперечно свідчать про наявність у неї умислу на порушення встановленого законному порядку переміщення товарів через митний кордон України.
Посилання сторони захисту на те, що вказані предмети одягу не є власністю ОСОБА_1 та були поміщені в середину автомобіля без її відома під час завантаження коробок з печивом, під час якого вона не була присутня, апеляційний суд оцінює критично.
Сам по собі факт відсутності перевізника під час завантаження товару не звільняє його від обов`язку перевірити вантаж при прийнятті до перевезення, передбаченого статтею 191 Митного кодексу України.
В судовому засіданні захисник вказала, що згідно комерційного-рахунку фактури від 28.08.2025 року, який був долучений в суді першої інстанції, отримувачем вказаного товару є ОСОБА_2 .
Разом з тим, під час проходження митного контролю ОСОБА_1 не вказувала про наявність у неї товару, що підлягає декларуванню, не пред`являла вказаного документу, натомість не визнала товар своєю власністю та вказала, що їй не відомо взагалі про даний товар та про те, що він був завантажений до її транспортного засобу.
Вказане викликає обґрунтований сумнів у правдивості показань ОСОБА_1 і свідчить про наявність в її діях умислу на приховування від митного контролю товарів.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на непослідовність позиції сторони захисту, оскільки спочатку апелянт стверджує, що ОСОБА_1 не було відомо про завантаження товару до її автомобіля, тоді як надалі доводить відсутність у неї умислу на приховування від митного контролю предметів одягу, що саме по собі передбачає обізнаність про його наявність.
Таким чином, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що вони є послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
На підставі наведеного апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , вчинила дії, спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України товарів, (куртка-бомпер - 10 шт.; спортивні костюми - 141 шт.; светри - 65 шт.; штани спортивні - 152 шт.; вітрівки - 34 шт.; жилетки - 15 шт.; куртки зимові 5 шт.; кофти спортивні - 21 шт.; штани джинсові - 74 шт. та штани вельветові 24 шт.), з приховуванням від митного контролю з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення цих товарів.
Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України.
Санкція ч.1 ст.483 МК України передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.
При визначенні розміру адміністративного стягнення апеляційний суд враховує встановлені обставини справи, ступінь вини ОСОБА_1 , яка не визнала свою винуватість, характер та спосіб вчинення правопорушення, особу правопорушника, щодо якої відсутні відомості про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
Врахувавши ці обставини, апеляційний суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.483 МК України – у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків вартості товару з конфіскацією товарів.
Висновком товарознавчої експертизи №1420003900-0011 від 08 жовтня 2025 року, встановлено, що вартість вилученого, відповідно до протоколу, товару становить 967 537, 30 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665, 60 грн.
За таких обставин, апеляційна скарга митниці підлягає задоволенню, а постанова районного суду – скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.458, 487, 489, 495, 527-529 МК України, ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу начальника Чернівецької митниці Герасимова Ю.В. – задовольнити.

Постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 03 березня 2026 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою  ОСОБА_1  визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків вартості товарів, що становить 483 768, 65 ( чотириста вісімдесят три тисячі сімсот шістдесят вісім гривень шістдесят п`ять копійок) в дохід держави, з конфіскацією товару, згідно протоколу про порушення митних правил №0546/UA408000/2025 від 08 вересня 2025 року, а саме – «куртка-бомпер - 10 шт.; спортивні костюми - 141 шт.; светри - 65 шт.; штани спортивні - 152 шт.; вітрівки - 34 шт.; жилетки - 15 шт.; куртки зимові 5 шт.; кофти спортивні - 21 шт.; штани джинсові - 74 шт. та штани вельветові 24 шт.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду   [підпис]  В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом 
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)
09.04.2026 
(дата засвідчення копії)