Справа № 183/5939/25
№ 1-кп/183/1473/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2026 року Дніпропетровська обл.,
м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора – ОСОБА_3 ,
потерпілої – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025042350001301 від 23.10.2025 р., за № 12025042350000545 від 26.05.2025 р., за № 12025047350000128 від 09.07.2025 р., за № 12025042350000778 від 08.07.2025 р., за № 12025047350000197 від 19.09.2025 р., за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Губиниха, Новомосковського р-ну, Дніпропетровської обл., громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, солдат військової частини НОМЕР_1 , проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в посаді номера обслуги 1 відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої степової бригади 11 армійського корпусу сухопутних військ.
26 липня 2024 року солдат ОСОБА_5 отримав бойову травму, у зв`язку з чим прибув на лікування до КП "Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб" ДОР м. Дніпро.
Реалізуючи свій злочинний намір, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем та проходячи її на посаді номера обслуги 1 відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої степової бригади 11 армійського корпусу сухопутних військ військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 04 серпня 2024 року самовільно залишив лікувальний заклад КП "Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб" ДОР м. Дніпро, після чого до місця розташування військової частини не повернувся, перестав виходити на зв`язок з командиром свого підрозділу, чим незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, та убув до свого місця мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та продовжував ухилятися від військової служби до 23 жовтня 2025 року, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місцезнаходження, а саме на території с. Губиниха Самарівського р-ну Дніпропетровської обл. (далі – Епізод № 1).
На цих підставах за Епізодом № 1 ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке кваліфікується як самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.
Окрім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, номером обслуги 1 відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої степової бригади 11 армійського корпусу сухопутних військ Збройних Сил України ВОС-101533А, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, який визначено 1.12. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, травматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, у березні 2025 року знаходився у посадці, поблизу вул. Степова, смт. Губиниха, Самарівського району. Дніпропетровської області, де знайшов набої калібру 5,45-мм у кількості 1154 штук, які ОСОБА_5 вирішив забрати собі, тим самим здійснив незаконне придбання бойових припасів.
Вказані предмети ОСОБА_5 привіз до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав у вказаній кількості у спальному приміщенні вищевказаного будинку до 26.05.2025, тобто до часу коли зазначені боєприпаси було виявлено та вилучено працівниками поліції у ході проведення невідкладного обшуку.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-25/21441-БЛ виявлені та вилучені одна тисяча сто п`ятдесят чотири патрони 26 травня 2025 року в ході проведення невідкладного обшуку на території будинку АДРЕСА_1 , є бойовими припасами 5,45-мм проміжними патронами з кулями «ПІ» зразка 1992 року підвищеної пробивної здатності, виготовленими промисловим способом, дані патрони призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-47», «АКС-74», «АКС-74У», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій, патрони придатні до стрільби (далі – Епізод № 2).
На цих підставах за Епізодом № 2 ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке кваліфікується як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Окрім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в посаді номера обслуги 1 відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої степової бригади 11 армійського корпусу сухопутних військ, так 09 липня 2025 року, у ранковий час доби (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) проходив біля лісосмуги, що розташована поблизу вул. Степова смт. Губиниха, Самарівського р-ну, Дніпропетровської обл., де побачив кущ коноплі. В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 09 липня 2025 року, у ранковий час доби (більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_5 перебуваючи поблизу лісосмуги, що розташована поблизу вул. Степова смт. Губиниха, Самарівського р-ну, Дніпропетровської обл., зірвав верхівки з листя куща коноплі, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб обіг якого обмежено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 10,6591 г., який загорнув до паперового згортку та поклав до задньої кишені своїх штанів та переніс до ставка неподалік від вул. Річкова смт. Губиниха Самарівського р-ну Дніпропетровської обл., де продовжив зберігати його при собі, без мети збуту.
Так, 09 липня 2025 року о 18 годині 46 хвилин до чергової частини Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення про те, що невідомий чоловік знаходиться біля ставка неподалік від вул. Річкова смт. Губиниха Самарівського р-ну Дніпропетровської обл., та при собі зберігає паперовий згорток з речовиною схожу на наркотичну.
Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлений ОСОБА_5 та відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» співробітники поліції підійшли до останнього з метою перевірки у останнього документів та запитали чи має при собі ОСОБА_5 заборонені предмети, на що останній у присутності двох понятих на відкритій ділянці місцевості, неподалік від буд. АДРЕСА_1 , в період часу з 19 години 57 хвилин до 20 години 01 хвилин, надав дізнавачу для огляду з кишені штанів, паперовий згорток з рослинною речовиною зеленого кольору масою 15,4926 г., яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину складає 10,6591 г., який ОСОБА_5 незаконно придбав, виготовив, зберігав за місцем свого проживання та в подальшому при собі, без мети збуту (далі – Епізод № 3).
На цих підставах за Епізодом № 3 ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу вчиненому протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, без мети збуту.
Окрім того, ОСОБА_5 , будучи військовим військової частини НОМЕР_1 , номером обслуги 1 відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої степової бригади 11 армійського корпусу сухопутних військ, в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024, 20 липня 2025 року близько 15 години 00 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, викрав з вищевказаного будинку мобільний телефон марки «Хіаоmi» моделі «Redmi 7А» на 2/16 GB чорного кольору вартістю 2076 гривень 67 копійок, та повербанк чорного кольору марки «Romoss» на 40000 mAh, вартістю 1693 гривень 86 копійок, що належить ОСОБА_4 спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму (далі – Епізод № 4).
На цих підставах за Епізодом № 4 ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчиненому повторно.
Окрім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в посаді номера обслуги 1 відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої степової бригади 11 армійського корпусу сухопутних військ, крім цього будучи засудженим за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 19 вересня 2025 року, у ранковий час доби, проходив біля лісосмуги, що розташована поблизу вул. Степова с-ще Губиниха, Самарівського р-ну, Дніпропетровської обл., де побачив кущ коноплі. В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 19 вересня 2025 року, у ранковий час доби ОСОБА_5 перебуваючи поблизу лісосмуги, що розташована поблизу вул. Степова смт. Еубиниха, Самарівського р-ну, Дніпропетровської обл., зірвав верхівки з листя куща коноплі, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб обіг якого обмежено - канабіс, масою 42,478 г., який загорнув до паперового згортку та поклав до бокової лівої кишені своїх штанів та переніс до магазину «Продукти» по вул. Українська с. Миколаївка Самарівського р-ну Дніпропетровської обл., де продовжив зберігати його при собі, без мети збуту.
Так, 19 вересня 2025 року о 15 годині 52 хвилин до чергової частини Самарівського РВП ЕУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення про те, що невідомий чоловік знаходиться неподалік від магазину «Продукти» по вул. Українська с. Миколаївка, та при собі зберігає паперовий згорток з речовиною схожу на наркотичну.
Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлений ОСОБА_5 та відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» співробітники поліції підійшли до останнього з метою перевірки у останнього документів та запитали чи має при собі ОСОБА_5 заборонені предмети, на що останній у присутності двох понятих на відкритій ділянці місцевості, неподалік від магазину «Продукти» по вул. Українська с. Миколаївка, в період часу з 16 години 36 хвилин до 16 години 40 хвилин, надав дізнавачу для огляду з кишені штанів, паперовий згорток з рослинною речовиною зелено - коричневого кольору масою 42,478 г., яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину складає 16,991 г., який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту (далі – Епізод № 5).
На цих підставах за Епізодом № 5 ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу вчиненому протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 , та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії:
-за Епізодом № 1 за ч. ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану;
-за Епізодом № 2 за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;
-за Епізодом № 3 за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу вчиненому протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, без мети збуту;
-за Епізодом № 4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчиненому повторно;
-за Епізодом № 5 за ч. 2 ст. 309 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчиненому повторно.
При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив нетяжкі та тяжкі злочини.
Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив кримінальних правопорушень.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що за місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем проходження військової служби зарекомендував себе негативно, на обліку лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, раніше судимий.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є нетяжкими та тяжкими злочинами, кількість епізодів кримінальних правопорушень, відношення особи до скоєних кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінальних правопорушень необхідно призначити покарання:
- за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
За сукупністю кримінальних правопорушень (відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому слід остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.
На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та спів мірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Судом встановлено, що обвинувачений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначене покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2024 року визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та йому призначене покарання у виді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків основне покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно, то покарання ОСОБА_5 у виді штрафу підлягає виконуватись самостійно.
23 жовтня 2025 р. обвинувачений був затриманий.
Ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2025 р. щодо обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який під час судового провадження неодноразово продовжувався та діє до сьогоднішнього дня.
Час тримання обвинуваченого під вартою (з 23 жовтня 2025 р. до дня набрання вироком законної сили) слід зарахувати у строк відбуття ним покарання за цим вироком із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити раніше застосований - тримання під вартою.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 962 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
Як встановлено судом предметом інкримінованого обвинуваченому злочину за ч. 1 ст. 263 КК України є набої калібру 5,45-мм у кількості 1154 штук.
При цьому, як вбачається з дослідницької частини висновку експерта № СЕ-19/104-22/13894-БЛ від 14 червня 2022 р. під час проведення судової експертизи 17 патронами калібру 5,45 проведена експериментальна стрільба. Відповідно після проведення судової експертизи залишилося 1137 патронів калібру 5,45 та 17 стріляних гільз патронів калібру 5,45.
Отже, щодо 1137 патронів калібру 5,45 слід застосувати спеціальну конфіскацію.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
У зв`язку з цим процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць;
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.
Зарахувати у строк відбуття ОСОБА_5 покарання за цим вироком час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 23 жовтня 2025 р. до дня набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави витрати на залучення експерта в сумі 8022,60 грн. (вісім тисяч двадцять дві грн.. шістдесят коп.).
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року у справі № 183/10849/24 та вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2024 року у справі № 183/11129/24 виконувати самостійно.
На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави: патрони калібру 5,45-мм у кількості 1137 (одна тисяча сто тридцять сім) штук.
Речові докази:
-телефон марки «Хіаоmi» моделі «Redmi 7А» на 2/16 GB чорного кольору, повербанк чорного кольору марки «Romoss» на 40000 mAh з коробкою до нього, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у останньої та вважати переданими за належністю;
-канабіс масами в перерахунку на висушену речовину 16,991 г та 10, 6591 г, сімнадцять стріляних гільз – знищити
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1