Справа № 199/2457/26
(1-кп/199/599/26) 
ВИРОК 
іменем України
06.03.2026 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №1202604722000038 від 14.02.2026 відносно:

ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, заміжньої, яка має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , 

яка обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

18.01.2026 близько 15:00 години ОСОБА_2 , знаходячись в торгівельній залі приміщення магазину «АТБ-маркет», розташованого за адресою: місто Дніпро, вул. Івана Нечуя-Левицького, 131-М, зустріла раніше їй знайому ОСОБА_6 , яка являється заступником керуючого вказаним магазином, та між якими виникла розмова, в ході якої між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , на фоні раптово виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт через те, що ОСОБА_6 прохала ОСОБА_2 покинути приміщення магазину. В цей час у ОСОБА_2 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на завдання побоїв, які завдадуть фізичного болю і не спричинять тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на завдання побоїв ОСОБА_6 , у цей же день, приблизно о 15:05 годині, знаходячись в торгівельній залі приміщення магазину «АТБ-маркет», розташованого за адресою: місто Дніпро, вулиця Івана Нечуя-Левицького, 131-М, перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілої ОСОБА_6 , стоячи навпроти неї, діючи умисно, долонею правої руки нанесла не менше шести ударів потерпілій в область лівої щоки, лівої сторони шиї та лівого плеча, тим самим завдала останній фізичного болю та не спричинила при цьому тілесних ушкоджень. В цей момент до ОСОБА_2 підійшов охоронець, який відвів останню від ОСОБА_6 . Вважаючи свої умисні дії доведеними до кінця, ОСОБА_2 покинула місце вчинення кримінального проступку.
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_2 , які виразились в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: 
- письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності її захисника ОСОБА_7 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- письмова заява потерпілої ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченої, так і потерпілої, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. 
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку – достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_2 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості та обставини скоєного кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд визнає: щире каяття. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , судом не встановлено. 
Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_2 вчинила умисне закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, вперше притягається до кримінальної відповідальності, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання проявила себе з позитивного боку.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченої.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ: цифровий диск CD-R білого кольору з відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1