Справа №701/135/26
Провадження №2/701/232/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року	Маньківський районний суд, Черкаської області	
в складі: головуючого - судді -	Калієвського І. Д. 	
за участю секретаря -	Байдужої Г. І.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Маньківка справу за позовом  ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.
На підставу своїх вимог спирається на те що  ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області у віці 67 років померла позивача дружина ОСОБА_2 , про що 04.08.2015 року складено відповідний актовий запис №59, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області. Зареєстроване постійне місце проживання покійної дружини на момент смерті було у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується даними будинкової книги. Позивача постійне місце проживання також зареєстроване у даній квартирі, на час смерті дружини позивач постійно проживав з нею у цій же квартирі, відповідно є таким, що прийняв спадщину за законом у відповідності до ч. 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, за якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За життя його дружина ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 14.08.2014 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Черкаської області Шевченко Н.Г., за р.№2-513, яким на випадок своєї смерті залишила заповітне розпорядження, згідно якого земельну ділянку площею 3,7202 га., розташовану в адміністративних межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області та належну їй частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , належної їй на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Маньківської селищної ради 20.12.2010 року, заповіла своїй дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (їх спільній з покійною дружиною дочці). Частина квартири АДРЕСА_2 належала позивача покійній дружині ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Маньківської селищної ради 20.12.2010 року. Також це підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.02.2026 року №462822357. Після смерті його дружини ОСОБА_2 , на підставі вищевказаного заповіту, їх дочка ОСОБА_3 переоформила на своє ім`я частину заповіданої спадщини, про що було Маньківською державною нотаріальною конторою 02.04.2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2-402 у спадковій справі №284 за 2015 рік. Вказаним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом нотаріусом посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 14 серпня 2014 року за р.№2-513, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,7202 га., що розташована в межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тобто, дане спадкове майно після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 було переоформлено на ім`я дочки - спадкоємиці у нотаріальному порядку в порядку спадкування за заповітом, а інше спадкове майно – частка у квартирі, належна ОСОБА_2 не була переоформлена. Позивача дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 48 років в м. Київ, про що 19.12.2020 року складено відповідний актовий запис №2789, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 19.12.2020 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті дочки позивач оформив прийняття спадщини про що 03.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аліменко В.М., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №321 у спадковій справі №1/2021. Вказаним свідоцтвом про право на спадщину за законом нотаріусом посвідчено, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1972 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є її батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки що розташована в межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, площею 3,7202 га., переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тобто, дане спадкове майно після смерті дочки - спадкодавиці - ОСОБА_3 було переоформлено на ім`я батька - спадкоємця у нотаріальному порядку в порядку спадкування за законом, а інше спадкове майно – частка у квартирі, належна ОСОБА_2 так і залишилась не переоформленою. В процесі оформлення спадщини виявилось, що у нього немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно – частку у квартирі, належну ОСОБА_2 . Згідно листа за вих. №36/02-31 від 22.01.2026 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2026 року. Даною постановою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала дружині – ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній дружині майно мотивована тим, що вказане спадкове майно згідно заповіту ОСОБА_2 , посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 14 серпня 2014 року за р.№2-513 було заповідано дочці - ОСОБА_3 , що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 22.08.2015 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері – ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., була відкрита спадкова справа №284 за 2015 рік. За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи виявлено заповіт, посвідчений Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 14 серпня 2014 року за р.№2-513 на земельну ділянку площею 3,7202 га., розташовану в адміністративних межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області та належну частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я дочки - ОСОБА_3 . Таким чином, нотаріусом підтверджено, що після смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину за заповітом її дочка ОСОБА_3 , разом з тим, за наявними підтверджуючими документами вона оформила у спадщину заповідану земельну ділянку, після чого померла залишивши не переоформленою частку квартири. У свою чергу, після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її батько ОСОБА_1 , який переоформив на своє ім`я спадкове майно – земельну ділянку, однак так само залишилась не переоформленою частка квартири, яку виявилось неможливо оформити у спадщину в нотаріальному порядку. При цьому, спадкоємець - позивач є таким, що прийняв спадщину, є спадкоємцем за законом, більше ніхто за оформленням спадщини в нотаріальному порядку не звертався. Таким чином, у зв`язку із смертю дочки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадщину, залишився ОСОБА_1 . Відповідно, право на оформлення у спадщину належного спадкодавцеві майна, залишилось лише у позивача, який прийняв спадщину. За наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.
Позивач до суду не з`явився, але згідно письмової заяви просив справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача: Маньківської селищної ради Черкаської області, в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності. 
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Маньківка Маньківського району Черкаської області у віці 67 років померла позивача дружина ОСОБА_2 , про що 04.08.2015 року складено відповідний актовий запис №59, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.12,13).
Зареєстроване постійне місце проживання покійної дружини на момент смерті було у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується даними будинкової книги (а.с.14-17).
Позивача постійне місце проживання також зареєстроване у даній квартирі (а.с.11).
За життя його дружина ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 14.08.2014 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Черкаської області Шевченко Н.Г., за р.№2-513, яким на випадок своєї смерті залишила заповітне розпорядження, згідно якого земельну ділянку площею 3,7202 га., розташовану в адміністративних межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області та належну їй частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , належної їй на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Маньківської селищної ради 20.12.2010 року, заповіла своїй дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (їх спільній з покійною дружиною дочці) (а.с.18,30).
Частина квартири АДРЕСА_2 належала позивача покійній дружині ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Маньківської селищної ради 20.12.2010 року. Також це підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.02.2026 року №462822357 (а.с.19,20).
Після смерті позивача дружини ОСОБА_2 , на підставі вищевказаного заповіту, їх дочка ОСОБА_3 переоформила на своє ім`я частину заповіданої спадщини, про що було Маньківською державною нотаріальною конторою 02.04.2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2-402 у спадковій справі №284 за 2015 рік (а.с.26).
Вказаним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом нотаріусом посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 14 серпня 2014 року за р.№2-513, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,7202 га., що розташована в межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Позивача дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 48 років в м. Київ, про що 19.12.2020 року складено відповідний актовий запис №2789, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 19.12.2020 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.29).
Після смерті дочки він оформив прийняття спадщини про що 03.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аліменко В.М., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №321 у спадковій справі №1/2021 (а.с.31).
Вказаним свідоцтвом про право на спадщину за законом нотаріусом посвідчено, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1972 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є її батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки що розташована в межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, площею 3,7202 га., переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Згідно листа за вих. №36/02-31 від 22.01.2026 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2026 року. Даною постановою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала дружині – ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній дружині майно мотивована тим, що вказане спадкове майно згідно заповіту ОСОБА_2 , посвідченого Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 14 серпня 2014 року за р.№2-513 було заповідано дочці - ОСОБА_3 , що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 22.08.2015 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері – ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., була відкрита спадкова справа №284 за 2015 рік. За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи виявлено заповіт, посвідчений Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 14 серпня 2014 року за р.№2-513 на земельну ділянку площею 3,7202 га., розташовану в адміністративних межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області та належну частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я дочки - ОСОБА_3 (а.с.33).
Суд вирішуючи даний спір керується наступним.
Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. 
Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як передбачено ст. 55 Конституції України, а також ст. З ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року “Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції” не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.
Ст. 317 ЦК України визначає, що право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.
Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 315, 319, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 322, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_3 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Маньківка Маньківського району Черкаської області, на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя          І.Д.Калієвський