Справа №601/1/26 
Провадження № 2/601/310/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року Кременецький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Коротича І.А.,
за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, під час відкритого судового засідання в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,- 

В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 20 000.00 (двадцять тисяч) гривень.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2025 між сторонами у письмовій формі укладений договір позики, за умовами якого відповідачка отримала від позивачки у позику кошти у сумі 20 000 гривень, які зобов`язалася повернути у термін до 01.07.2025. Указані обставини, на думку позивачки, підтверджуються наявністю письмової розписки, особисто складеної та підписаної відповідачкою, форма та зміст якої відповідають вимогам закону, встановленим до договору позики. Проте  ОСОБА_2 зобов`язання за договором позики не виконала та позичені кошти позивачці не повернула. Неодноразові вимоги  ОСОБА_1 щодо повернення цих коштів відповідачка ігнорує.
За таких підстав відповідно до вимог ст. ст. 625, 1049 ЦК України, позивачка просить стягнути з  ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором позики від 01.03.2025 у сумі 20 000 гривень.
19 січня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання, наданий учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Горщар Б.А. у судове засідання не з`явилися, надіславши на адресу суду заяву, згідно якої просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задоволити, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. 
Відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлялася про дату та час судового засідання, однак в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Відзиву на позовну заяву не надійшло.

Оскільки, відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлялася про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі.  
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. 
Суд встановив, що 01.03.2025  ОСОБА_2 особисто написала боргову розписку, у якій зазначила, що отримала від  ОСОБА_1 позику в сумі 20 000.00 (двадцять тисяч) гривень, яку зобов`язалася повернути до 01.07.2025. Також у розписці зазначено, що зазначені кошти в сумі 20 000 гривень  ОСОБА_2 отримані, про що вона розписується. 
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно з частиною 1 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Статтею 545 ЦК України, визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Відтак суд встановив порушення відповідачкою майнових прав позивачки, які підлягають захисту, шляхом стягнення з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  заборгованості за договором позики від 01.03.2025 у сумі 20 000 гривень. Будь-яких доказів на виконання боргового зобов`язання відповідачкою не представлено. 
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, при зверненні до суду з даним позовом позивачка сплатила судовий збір у сумі 1064.96 гривень, що підтверджується квитанцією ID:5180-6264-6965-8960 від 02.01.2026. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 204, 545, 625, 1047-1050 ЦК України, статтями 12, 76-80, 141, 265, 268, 274, 280,352 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 ), заборгованість за договором позики від 01.03.2025  в сумі – 20 000.00 (двадцять тисяч) гривень та судовий збір у сумі 1064.96 гривень. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.  Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_2 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Головуючий: