печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2161/25-ц 
пр. 2-3059/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Соколова О.М.,
при секретарі судового засідання Ляшенко А.С.,
цивільна справа № 757/2161/25-ц
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок надання неякісних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок надання неякісних послуг.
У обґрунтування вимог вказала, що внаслідок неякісно зробленої процедури з фарбування волосся, позивач зазнала матеріальної шкоди у розмірі 21 721,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2025 року відкрито провадження у цивільній справі №757/2161/25-ц за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.
06.02.2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якої, остання вважає вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказала, що підстави позову ґрунтуються виключно на власних твердженнях позивача без належного обґрунтування конкретних обставин справи та правових підстав, які б об`єктивно підтверджували вимоги щодо його задоволення. Позивач не надала належних доказів на підтвердження своїх вимог, у тому числі щодо заподіяння шкоди, її розміру та причинного зв`язку між діями відповідача та настанням шкоди, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, подала до суду заяву в якій просила провести судове засідання у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судовим розглядом встановлено, що позивач звернулася до салону краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ФОП ОСОБА_2 ), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (ЖК «Бульвар фонтанів») для здійснення послуги з фарбування волосся за технікою Air touch.
11.04.2024 року позивач звернулася до салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ФОП ОСОБА_2 ) та описала ситуацію з її волоссям, надіслала фото «результату» від проведеної в її салоні процедури Air touch.
12.04.2024 року позивачу надійшла відповідь від салону з вибаченнями та пропозицією зробити безкоштовну процедуру догляду волосся.
Однак, ця процедура не виправила ситуації та волосся продовжувало обламуватися по всій довжині.
29.05.2024 року, позивач звернулася до лікаря-трихолога ОСОБА_3 , де за допомогою цифрової трихоскопії отримала підтверджуючий діагноз - Дистрофія стержнів волосся екзогенного походження.
Відповідно до п.4 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до п.8 цього Закону, виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги), або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти.
Пунктом 10 статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла у зв`язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством.
Відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.
Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки відповідач ФОП ОСОБА_2 , отримала оплату за виконання роботи, однак вказана робота була виконана неналежним чином, що понесла за собою негативні наслідки, позивач як замовник має право повернути кошти за неналежно виконану роботу.
Відповідачем у свою чергу не надано до суду доказів на спростування викладеної інформації позивачем.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були понесені матеріальні збитки у розмірі 21 721,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відтак вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню.
Стосовно вимог позову щодо відшкодування моральної шкоди у визначеному позивачем розмірі, слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), в яких зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви.
При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позивач у зв`язку із неякісним наданням послуги отримала серйозну шкоду здоров`ю. Тому виходячи із засад розумності та справедливості підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача моральна шкода в розмірі 50 000,00 грн.
Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.
Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України та ЗУ «Про захист прав споживачів», зважаючи на звільнення позивача від сплати судового збору у справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок надання неякісних послуг, суд постановив стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 12,15,16, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок надання неякісних послуг - задовольнити.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 21 721,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ФОП ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Суддя О.М.Соколов