Справа № 464/314/26
пр.№ 2-а/464/16/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу № 464/314/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 

у с т а н о в и в:

Адвокат Куля В.С., від імені та в інтересах позивача, через підсистему «Електронний суд» звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову № R284328 від 07 січня 2026 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП; закрити провадження у справі у зв`язку із закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, покликаючись, що дана постанова є незаконною та винесена в порушення норм чинного законодавства.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2026 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.
Ухвалою судді від 22 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просять розглянути питання про застосування до спірних правовідносин вимоги ст.48 КАС України про залучення належного відповідача – розпорядника Реєстру – як співвідповідача; відмовити у задоволенні позову, мотивуючи, що розпорядником реєстру "ОБЕРІГ" є Генеральний штаб Збройних Сил України, а держателем реєстру (володільцем даних) – Міністерство оборони України. ІНФОРМАЦІЯ_2 не формує відомості про порушення правил військового обліку, не виносить постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, а лише обробляє вже наявні дані (включно з сформованою Реєстром постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за заявою військовозобов`язаного про визнання ним факту скоєння правопорушення. Жодних доказів вчинення позивачем інкримінованого правопорушення не надано.
На підставі ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
У ч.ч.1, 2 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст.242 КАС України).
Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2026 року у справі № 300/1960/22 виснував, що адміністративному судочинстві тягар доказування покладається на суб`єкта владних повноважень, а не на позивача. Суд перевіряє, чи довів відповідач, що рішення прийняте у межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені законом.
У постанові Верховного Суду у справі № 592/5576/17 від 24 січня 2019 року визначено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. 
07 січня 2026 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУАП. 
Із такими висновками постанови суд не погоджується, виходячи з наступного.
Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.
Згідно із пунктом 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Як передбачено ст.283 КУАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна, зокрема, містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.
Оскаржуваною постановою встановлено, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Таким чином постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності узагалі не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи, а саме: місце та час прибуття до ТЦК та СП відповідно до повістки, факт належного оповіщення про виклик та дату виявлення правопорушення. 
Незазначення суб`єктом владних повноважень у постанові часу, місця вчинення та виявлення правопорушення унеможливлює встановлення судом фактичних обставин правопорушення, які підлягають доказуванню. Фактична відсутність у постанові суті правопорушення, яке ставиться у провину позивачу, є істотним порушенням вимог КУпАП.
До того ж, заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем не надано жодних доказів у підтвердження порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Зокрема, відповідачем для дослідження судом не надано ані самої повістки, ані належного її вручення позивачу, а також відсутні матеріали фіксації факту неявки до ТЦК та СП. Тому доводи відповідача щодо виклику позивача до ТЦК та СП та його неявки є голослівними та не ґрунтуються на будь-яких доказах.
Сплата штрафу не означає згоду позивача, що він вчинив адміністративне правопорушення, адже за положенням ст.71 КАС України обов`язок доводити правомірність свого рішення покладено саме на відповідача. Відповідний висновок містить постанова Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі № 757/2757/16-а.
Суд відхиляє клопотання представника відповідача Синюшко Р.Д. про залучення належного відповідача – розпорядника Реєстру – як співвідповідача, оскільки предметом адміністративного позову є визнання протиправною та скасування постанови, прийнятої відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме він є суб`єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються, та належним відповідачем у справі. Рішення у цій справі стосується виключно правомірності прийнятої постанови та не створюватиме правових наслідків для інших осіб.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. 
Вимоги позивача в частині визнання постанови протиправною не підлягають задоволенню, оскільки як зазначалось вище, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України передбачено конкретний перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Одночасно, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань, необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 532,48 гривень.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 205, 250, 255, 272, 286 КАС України, 

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.
Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № R284328 від 07 січня 2026 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП – закрити.
Відмовити у задоволенні решти вимог позову.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого ним судового збору у сумі 532,48 гривень.
Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 

Повне рішення суду складено 05 березня 2026 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.3 ст.243, ч.5 ст.250 КАС України.

Суддя Галина ШАШУРІНА