Справа№ 953/11561/25 
н/п 3/953/48/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"06" квітня 2026 р. 

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.
особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
представника особи Пасічник Т.В.
розглянув адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
УСТАНОВИВ:
Опис обставин, установлених під час розгляду справи
До суду надійшов вказаний адміністративний матеріал.
Суд встановив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.10.2025 серії ЕПР1 № 490632 15.10.2025 о 14:16 год. у м. Харків по вул. Леся Сердюка, 74 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно із висновком лікаря-нарколога № 2402 від 19.10.2025, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху – керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
На відеозаписі WhatsApp 2025-10-24.mp4 зафіксовано рух автомобіля Audi A3 н.з. НОМЕР_2 , його зупинка.
Відповідно до відеозапису "export-qm5mc.mp4" поліцейський спілкується з водієм, під час чого вказує, що у останнього наявні ознаки наркотичного сп`яніння (час 14:22 – 14:23), після чого роз`яснює права та обов`язки та пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій погоджується (час 14:23 – 14:24).
На відеозаписі "export-93ipf.mp4" зафіксовано спілкування водія з поліцейськими, слідування до закладу охорони здоров`я, проходження огляду водієм у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до рапорту старшого лейтенанта поліції від 22.10.2025 було зупинено транспортний засіб Audi A3 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким було виявлено ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що водій погодився. Після отримання висновку було складено протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до копії направлення для огляду водія ОСОБА_1 направлено на огляд 15.10.2025 14:45 год.
Згідно з висновком № 2402 від 19.10.2025 КНП "Обласна клінічна наркологічна лікарня" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (бензодіазепіни). Дата і точний час огляду 15.10.2025 о 15 год. 05 хв.
У копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2402 від 15.10.2025 о 15:05 наведені результати обстеження ОСОБА_1 , зокрема, поведінка: напружена, замкнена, млявий, загальмований, скарг не виявляє; мовна здатність: змазаність мови. Висновок: ознаки впливу лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Лабораторна діагностика з метою уточнення речовин впливу 16.10.2025 сеча, час відбору 15.10.2025 о 15:15 год. Результат лабораторних тестів: виявлено бензодіозапени. Заключний діагноз: перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (бензодіазепіни).
Відповідно до копії результату токсикологічного дослідження № 576 від 16.10.2025 ОСОБА_1 у біологічному матеріалі сеча виявлено бензодіазепіни.
Процесуальні дії у справі
Суд призначав справу до розгляду.
Постановою від 28.01.2026 задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 витребував у Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласна Клінічна наркологічна лікарня": дані лабораторних досліджень біологічного матеріалу (сечі), наданих ОСОБА_1 15.10.2025 року; інформацію скільки нг/мл наркотичного засобу/лікарського засобу та якого саме наркотичного засобу чи лікарського препарату виявлено у сечі та чи перевищує це значення допустимого порогового рівня.
Також від представника Булаха О.О. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження, яке мотивовано таким:
- матеріали справи не містять даних, що висновок було складено за результатами лабораторних досліджень з використанням дозволеної техніки;
- ОСОБА_1 не було вручено висновок;
- відсутня суб`єктивна сторона, оскільки ОСОБА_1 погодився на проходження огляду, оскільки був впевнений, що не вживав алкогольних та наркотичних речовин;
- позбавлення права керування позбавить особу права заробляти на життя та захищати суверенітет держави.
06.04.2026 витребовувана інформація надійшла до суду.
06.04.2026 у судове засідання з`явились ОСОБА_1 та його представник, надали пояснення. Просили адміністративне провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, зокрема, умислу.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Частиною 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до пункт 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).
Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови від проходження такого огляду пройти медичний огляд у закладі здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.
Суд враховує, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується такими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 22.10.2025 серії ЕПР1 № 490632, у якому зафіксовані обставини правопорушення;
- відеозаписами WhatsApp 2025-10-24.mp4, "export-qm5mc.mp4", "export-93ipf.mp4" на яких зафіксовано рух автомобіля Audi A3 н.з. НОМЕР_2 , спілкування з водієм, виявлення ознаки сп`яніння, пропозиція пройти огляд, згода водія та проходження огляду;
- рапортом старшого лейтенанта поліції від 22.10.2025, в якому викладені обставини події;
- направлення на огляд водія ОСОБА_1 ;
- висновком № 2402 від 19.10.2025 КНП "Обласна клінічна наркологічна лікарня", у якому підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (бензодіазепіни);
- актом медичного огляду № 2402 від 15.10.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (бензодіазепіни);
- результатом токсикологічного дослідження № 576 від 16.10.2025 ОСОБА_1 , яким підтверджено виявлено бензодіазепінів у аналізах ОСОБА_1 .
Отже, суд вважає, що провина ОСОБА_1 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Суд відхиляє доводи представника щодо концентрації забороненої речовини з огляду на те, що нормами чинного законодавства не визначена відповідна допустима норма відповідної речовини для можливості керування транспортним засобом (як до прикладу алкоголю у розмір до 0,2 проміле). Законодавець визначив заборону на керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водія, яке у цій справі підтверджується висновком лікаря, який вказав на наявність забороненої речовини (бензодіазіпіни), що знижує увагу та реакцію.
З наведених підстав суд також відхиляє доводи представника стосовно відсутності умислу, оскільки норма частини першої статті 130 КУпАП чітко встановлює заборону на керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. А тому посилання на нормальне самопочуття, за наявності висновку лікаря, не може вважатись належним доказом відсутності вини, зокрема, суб`єктивної сторони правопорушення.
При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, у зокрема рішення у справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), згідно з яким будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З приводу посилань представника стосовно підстав зупинки суд зазначає таке.
Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Водночас не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Отже, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18, від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16.
За таких обставин, суд зазначає, що доводи представника зводяться до процедурного питання не пов`язаного із суттю адміністративного правопорушення. Також суд враховує, запроваджений у державі воєнний стан та обов`язки правоохоронних органів пов`язані із запровадженням такого. Тому формальні порушення не можуть вказувати на відсутність складу адміністративного правопорушення. 
Отже, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 як порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою під впливом лікарських препаратів, що знижує його увагу та швидкість реакції, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП та пункту 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.
Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд не встановив.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Щодо посилання представника на врахування пом`якшуючих обставин, то суд зазначає, що положення ч. 2 ст. 33 КУпАП передбачають, що при накладенні стягнення враховуються обставини, що пом`якшують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тобто указана норма не передбачає такої можливості щодо визначеного правопорушення.
Крім того, суд звертає увагу, що санкція частини першої статті 130 КУпАП не передбачає альтернативи у разі накладення адміністративного стягнення, а передбачає стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
На підстави викладеного, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, характер та ступень суспільної небезпеки вчинених правопорушень, суд уважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
На підставі статті 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Керуючись статтями 1, 130, 245, 251, 252, 268, 277, 283 – 285, 289, 294 КУпАП, суд
УХВАЛИВ:
1.  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. (отримувач: ГУК Харівськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 490632 від 22.10.2025 ОСОБА_1 ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
5. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя           Роман ВІТЮК