Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року, м. Харків справа № 520/33715/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_6 ) ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.09.2025 №1389 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період», в частині призову на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 , Паспорт грмадянина України серії НОМЕР_8 , виданий 24.06.1997 Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області;
- зобов`язати НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_6 ) ( АДРЕСА_6 , тел. НОМЕР_9 E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 , сайт: www.dpsu.gov.ua, код згідно з ЄДРПОУ 14321883) виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 , Паспорт грмадянина України серії НОМЕР_8 , виданий 24.06.1997 Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, зі списків особового складу НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України;
- зобов`язати НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_6 ) ( АДРЕСА_6 , тел. НОМЕР_9 E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 , сайт: www.dpsu.gov.ua, код згідно з ЄДРПОУ 14321883) прийняти наказ про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 , Паспорт грмадянина України серії НОМЕР_8 , виданий 24.06.1997 Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області з військової служби;
- розподіл судових витрат здійснити у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Позиція позивача 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що перебував на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 . 17.09.2025 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , взятий на військовий облік та направлений на ВЛК, за наслідками якої визнаний придатним до військової служби.
19.09.2025 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.09.2025 №1359 позивача призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до в/ч НОМЕР_2 . 
Позивач вважає, що дії з його призову на військову службу під час мобілізації є протиправними, оскільки Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 30.12.2022 №1487, не передбачена можливість взяття на військовий облік військовозобов`язаних під час мобілізації за екстериторіальним принципом.
Позивач вказує, що у м. Шептицький Львівської області не має постійного місця проживання, проте, представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно з грубими порушеннями вимог чинного законодавства змінено місце військового обліку з ІНФОРМАЦІЯ_5 на ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Звертає увагу суду, що ВЛК проведена 17.09.2025, за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не вручалося ОСОБА_1 та не за місцем перебування на військовому обліку, а взято на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 без законних підстав – 19.09.2025.
Отже, на переконання позивач, він був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період не за місцем перебування на військовому обліку, ВЛК проведено не за місцем військового обліку ОСОБА_1 , тобто з порушенням вимог п. 81 Порядку №560.

Позиція відповідача
Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_6 відзив на позов у встановлений судом строк не надав, причин поважності його неподання не повідомив.
Згідно з положеннями ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. 
Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач, Військова частина НОМЕР_2 , подав до суду відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів позивача зазначав про те, що у спірних правовідносинах діяв відповідно до чинного законодавства. 
Зазначає, що Згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_7 № 1326-ОС від 23 вересня 2025 року ОСОБА_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії – снайпера другого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С), з 18 вересня 2025 року. Отже, з дня відправлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_7 позивач проходить військову службу та набув правового статусу «військовослужбовець».
19 вересня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 був виданий наказ №1359, копія витягу якого надана до матеріалів позову, яким наказано призвати та направити для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період до військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 (позивача). Крім того, у ІНФОРМАЦІЯ_7 не було альтернативи щодо призначення чи не призначення позивач на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини. Позивачем не обґрунтовано вимогу про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_7 звільнити позивача з військової служби.
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідач, Військова частина НОМЕР_6 , подав до суду відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів позивача зазначав про те, що у спірних правовідносинах діяв відповідно до чинного законодавства. 
Зазначає, що військова частина НОМЕР_6 не має жодного відношення до заходів мобілізаційної готовності та підготовки, це підлягає виключно до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. військовослужбовця правомірно зараховано до списків НОМЕР_5 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_6 ), у відповідності до чинного законодавства України. 
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обставини, встановлені судом та зміст правовідносин
Судом встановлено, що відповідно до військового квитка позивача серії НОМЕР_10 від 27.10.1985, позивач взятий на облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 - 01.07.2024. 17.09.2025 взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до довідки про доставлення (супроводження) громадянина(ки) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.09.2025 №3139, позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 , доставлений 17.09.2025
17.09.2025 позивач був направлений на проходження ВЛК, для визначення придатності до військової служби, що підтверджується направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.09.2025 №4917068.
За наслідком проходження ВЛК, 17.09.2025 позивач визнаний придатним до військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК № 2025-0917-1837-3773-0 від 17.09.2025.
Як вбачається з електронного військового-облікового документа, позивач взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 19.09.2025. 
На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.09.2025 №1359, позивача призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_2 .
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_2 ) від 23.09.2025 №1326-ОС, позивача зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, з 18.09.2025.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_2 ) від 08.10.2025 №1392-ОС, позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 08.10.2025.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_6 ) від 20.12.2025 №1561-ОС, позивача зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, з 19.12.2025.
Згідно листа ВЧ НОМЕР_6 від 13.01.2026, позивач, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, прибув для подальшого проходження військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_7 , зарахований до списків особового складу та всіх видів забезпечення до НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України 19 грудня 2025 року та проходить військову службу по теперішній час.
Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно мобілізовано його та направлено для проходження військової служби, звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення
У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).
Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст. 9 КАС України).
Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Керуючись ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з вимогами ст.229 КАС України.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Норми права, які застосовує суд, висновки суду
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Пунктом 8 цього Указу визначено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:
1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;
2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;
3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.
На час виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі на території України продовжує діяти воєнний стан.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).
Згідно із частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частина 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачає, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини 2 статті 2 цього Закону проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Згідно з частиною 5 статті 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
За змістом частини 9 статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону № 2232-ХІІ початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України.
Згідно з частиною 1 статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII).
Статтею 1 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 3543-XII загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно з частиною 5 статті 4 Закону № 3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
За змістом статті 2 Закону № 3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення № 154).
Згідно п.1 Положення №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пункту 8 Положення № 154, виконання завдання з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, призову громадян на військову службу покладені саме на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
У пункті 9 Положення №154 передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян.
Пунктом 11 Положення №154 встановлено, що Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560), який, згідно пунктом 1, визначає:
механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів;
процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;
процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;
організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби;
процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Пункт 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487 "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 2 Порядку №560 на військову службу під час мобілізації призиваються військовозобов`язані, які є придатними до військової служби та не мають права на відстрочку, реалізованого у встановленому законом порядку.
Згідно п.81 Порядку №560, у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Із врахуванням обставин, встановлених судом, головним аргументом позивача, який на його переконання, підтверджує протиправність дій відповідача є те, що всупереч п.81 Порядку №560 він спочатку був направлений для проходження ВЛК (17.09.2025) а тільки потім взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_8 (19.09.2025). 
З цього приводу суд звертає увагу на те, що на момент призову на військову службу під час мобілізації позивач вже мав статус військовозобов`язаного та перебував на військовому обліку військовозобов`язаних. 
При цьому факт призову позивача на військову службу не за місцем реєстрації та попереднього місця військового обліку не є порушенням процедури призову на військову службу, оскільки призову на військову службу в такому випадку передує постановка військовозобов`язаного у відповідному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на військовий облік.
Так як за результатами проходження військово-лікарської комісії позивач був визнаний придатним до військової служби тому позивач був призваний на військову службу під час мобілізації та його направлено для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період до військової частини НОМЕР_2 , яка не мала правових підстав відмовити у зарахуванні позивача до особового складу, оскільки на момент видання наказу про зарахування до особового складу в/ч були наявні підстави для його призову на військову службу під час мобілізації.
При цьому суд враховує, що відповідно до військового квитка позивача серії НОМЕР_10 від 27.10.1985, позивач взятий на облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 - 17.09.2025 – тобто в день доставлення до ТЦК та направлення на ВЛК. 
У зв`язку з викладеним, суд не вбачає протиправності у діях ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають. 

Судові витрати
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору, який сплачений позивачем у розмірі 1211,20 грн. 
У ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. 
Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, судові витрати не підлягають розподілу. 
Керуючись ст.ст. 6-9,14,73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_6 ) ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії — залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України. 

Cуддя А.А. Ширант