П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/8999/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів Шляхтицького О.І., Вербицької Н.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 року у справі №420/8999/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Завод Чорноморполіграфметал» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.03.2025 року №10625/15-32-07-05-25, №10627/15-32-07-05-25

У С Т А Н О В И В:
27 березня 2025 року Приватне акціонерне товариство «Завод Чорноморполіграфметал» (далі – позивач, Товариство) звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 11.03.2025 року:
- №10625/15-32-07-05-25, яким Приватному акціонерному товариству «Завод Чорноморполіграфметал» збільшено грошове зобов`язання з єдиного податку юридичних осіб у розмірі 14004 грн. 42 коп., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1400 грн. 44 коп.;
- №10627/15-32-07-05-25, яким до Приватного акціонерного товариства «Завод Чорноморполіграфметал» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 11220 грн.
Обґрунтовуючи позов, позивач вказував, що зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, які базуються виключно на припущеннях контролюючого органу, прийняті останнім всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства України.
За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 08 жовтня 2025 року прийнято судове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Завод Чорноморполіграфметал» задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 11.03.2025 року №10625/15-32-07-05-25, №10627/15-32-07-05-25.
Ухвалюючи означене рішення, суд першої інстанції виходив із протиправності спірних податкових повідомлень-рішення, внаслідок прийняття їх контролюючим органом всупереч положенням чинного податкового законодавства України.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДПС в Одеській області (далі – скаржник, контролюючий/податковий орган) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Як слідує зі змісту апеляційної скарги контролюючий орган наводить обставини справи шляхом відтворення частини Акту перевірки та нормативно-правове обґрунтування вимог апеляційної скарги шляхом викладення тексту норм покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник Приватного акціонерного товариства «Завод Чорноморполіграфметал» спростовує доводи апеляційної скарги податкового органу, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Як з`ясовано судовою колегією, посадовими особами ГУ ДПС проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ «Завод Чорноморполіграфметал» з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства.
За наслідками вище означеної перевірки складено Акт №7068/15-32-07-05-20 від 20.02.2025 року (далі - Акт перевірки), висновками якого установлено порушення ПрАТ «Завод Чорноморполіграфметал», зокрема, вимог:
- абз. 2 п. 292.6 ст. 292 Податкового кодексу від 02.12.2010 року №2755-VI, в результаті чого занижено єдиний податок на загальну суму 14004 грн. 42 коп.;
- п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, п.8.4, 8.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588, оскільки не подано до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків 11 повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП. (а.с.33-79)
На підставі вказаного Акту перевірки, ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення рішення від 11.03.2025 року:
- №10625/15-32-07-05-25, яким Приватному акціонерному товариству «Завод Чорноморполіграфметал» збільшено грошове зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 14004 грн. 42 коп., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1400 грн. 44 коп.;
- №10627/15-32-07-05-25, яким до Приватного акціонерного товариства «Завод Чорноморполіграфметал» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 11220 грн. (а.с.15-18)
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За змістом пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно із цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно із цим Кодексом.
Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
За пунктом 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності полягає в запровадженні особливого механізму справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Порядок визначення доходів та їх склад для платників єдиного податку першої - третьої груп наведено у статті 292 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до підпункту 2 пункту 292.1 статті 292 ПК України доходом платника єдиного податку юридичної особи - є будь-який дохід, включаючи дохід представництв, філій, відділень такої юридичної особи, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.
За змістом пункту 292.6 статті 292 ПК України датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг). 
Для платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) датою отримання доходу також є дата відвантаження товарів (виконання робіт, надання послуг), за які отримана попередня оплата (аванс) у період сплати інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.
При цьому, згідно до положень пункту 292.11 статті 292 ПК України до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються, зокрема: 
1) суми податку на додану вартість;
7) суми податку на додану вартість, що надійшли у вартості товарів (виконаних робіт, наданих послуг), відвантажених (поставлених) у період сплати інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом.
Наведене у сукупності дає підстави для висновку, що доходом платника єдиного податку для юридичної особи є будь-який дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій), матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.
Для цілей оподаткування дохід характеризується не лише приростом активів платника, але й джерелом його формування, тобто операціями, наслідком виконання яких стало отримання доходу. Зміст операцій є одним з визначальних факторів для обрання ставки податку та визначення режиму оподаткування. Винятки, за яких суми коштів не включаються до складу доходу, отримані такою юридичною особою, чітко визначені пунктом 292.11 статті 292 ПК України.
Як установлено судом першої інстанції, у період з 01.01.2018 року по 31.03.2022 року ПрАТ «Завод Чорноморполіграфметал» перебувало на загальній системі оподаткування за ставкою 18%. 
У свою чергу, з 01.04.2022 року по 31.01.2023 року позивач перебував на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні за ставкою 2%.
Так, станом на 01.04.2022 року у позивача обліковувалась сума доходу у розмірі 700 220 грн. 80 коп. з ПДВ, яка сформувалась як передплата за послуги у період, коли ПРАТ «Завод Чорноморполіграфметал» перебувало на загальній системі оподаткування. Разом з цим, як з`ясовано податковим органом, фактичне виконання послуг здійснено позивачем у періоді перебування на спрощеній системі оподаткування.
За таких обставин, на думку податкового органу, в період з 01.04.2022 року по 31.01.2023 року при визначенні обсягу доходу, що підлягає оподаткуванню за ставкою 2%, ПРАТ «Завод Чорноморполіграфметал» не включило оплату за послуги у розмірі 700 220 грн. 80 коп., що слугувало відповідачу для висновку про заниження позивачем грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 14004 грн. 42 коп. (700 220 грн. 80 коп. х 2%), у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1400 грн. 44 коп. (14004 грн. 42 коп. х 10%).
Під час вирішення спору, судом першої інстанції установлено, що при визначенні суми донарахованого податкового зобов`язання з єдиного податку та штрафної санкції Головне управління взяло за основу об`єкт оподаткування, а саме, суму 700 220 грн. 80 коп. з урахуванням в ній податку на додану вартість.
Водночас, за приписами пункту 292.11 статті 292 ПК України до складу доходу не включаються суми податку на додану вартість, що надійшли у вартості товарів (виконаних робіт, наданих послуг), відвантажених (поставлених) у період сплати інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що сума податку на додану вартість у розмірі 20% від 700 220 грн. 80 коп. мала б бути виключеною із розрахунку грошового зобовязання з єдиного податку юридичних осіб.
При цьому, окружним адміністративним судом вказано про те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом без належного розрахунку суми санкції та податкового зобов`язання. На переконання суду, це є самостійною підставою для визнання акту суб`єкта владних повноважень протиправним та його скасування. 
Відтак, як зауважено судом попередньої інстанції, спірне податкове повідомлення-рішення фіскального органу підлягає скасуванню не через відсутність у платника вказаного податкового обов`язку, а через висновок про неправильний розрахунок відповідачем суми податкового зобов`язання.
У свою чергу, апеляційний суд звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово наголошував, зокрема у постановах від 10 серпня 2023 року у справі №160/1998/19, від 29 липня 2021 року у справі №1340/5541/18, від 03 вересня 2019 року у справі №806/2049/18, про те, що:
«Якщо суми грошових зобов`язань, штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), боргу (недоїмки), яких стосуються позовні вимоги, визначені позивачу за конкретними окремими підставами, та відображені в акті перевірки, то при вирішенні відповідного спору суд не позбавлений можливості скасувати рішення суб`єкта владних повноважень у частині і, за встановлення у судовому процесі об`єкту оподаткування та його вартісного вираження, не позбавлений можливості виділити із загального обсягу грошових зобов`язань суму, яка збільшена правомірно чи суму штрафних (фінансових) санкцій, що застосовані правомірно.
Як зауважено судом касаційної інстанції, такі дії суду не є підміною повноважень контролюючого органу, а є способом відновлення порушених прав, інтересів та справедливості в цілому, що відповідає повноваженням адміністративного суду.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 цього Кодексу у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.».
Більше того, апеляційним судом з`ясовано, що в матеріалах справи наявний розрахунок грошового зобов`язання з єдиного податку юридичних осіб та штрафу, який міститься в акті перевірки. При цьому, при вирішенні спору суд першої інстанції встановив об`єкт оподаткування та його вартісне вираження, ставку єдиного податку, яке у свою чергу не позбавляє можливості скасувати рішення суб`єкта владних повноважень в частині.
Підсумовуючи викладене вище, податкове повідомлення-рішенням Головного управління ДПС в Одеській області № 14456/15-32-09-06 від 20.06.2023 року є правомірним лише в частині збільшення грошового зобов`язання з єдиного податку юридичних осіб в розмірі 11203 грн. 53 коп. (560 176 грн. 64 коп. х 2%) та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1120 грн. 35 коп. (11203 грн. 53 коп., х 10%), а в частині визначення грошового зобов`язання 2800 грн. 89 коп. та штрафу у розмірі 280 грн. 09 коп. підлягає скасуванню, як неправомірне.
Що ж стосується встановлених податковим органом під час проведення перевірки порушень Товариством вимог пункту 63.3 статті 63 ПК та як наслідок притягнення позивача до відповідальності, встановленої нормою пункту 117.1 статті 117 ПК, судова колегія вказує про таке. 
Згідно до абзацу першого пункту 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків (абзац четвертий пункту 63.3 цієї статті).
Абзацом другим пункту 1.4 розділу І Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року №1588, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за № 1562/20300, (далі - Порядок № 1588) передбачено, що платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцями обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку.
Згідно із пунктом 8.1 розділу VIII Порядку № 1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.
Якщо у платника податків відбувається реєстрація, створення чи відкриття об`єкта оподаткування на території адміністративно-територіальної одиниці, де він не перебуває на обліку, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за неосновним місцем обліку у контролюючому органі за місцезнаходженням такого об`єкта у порядку, визначеному розділом VII цього Порядку (пункт 8.3 розділу VIII Порядку №1 588).
Приписами абзацу першого пункту 8.4 розділу VIII Порядку № 1588 визначено, що повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
З аналізу наведених вище норм законодавства України слідує, що платник податків зобов`язаний подавати повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП кожного разу після реєстрації, створення чи відкриття нових об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 21.07.2020 року у справі №826/14197/17.
При цьому, відповідно до пункту 117.1 статті 117 ПК України, у разі неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, у розмірі 1020 гривень.
Як слідує зі змісту Акту перевірки, у ході перевірки посадовими особами ГУ ДПС встановлено, що за перевіряємий період ПРАТ «Завод Чорноморполіграфметал» мало 24 об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які правдиться діяльність, з них:
- подано повідомлення за формою №20-ОПП по 13-ти об`єктах, перелік яких наведено у додатку 10 до акту перевірки;
- не подано повідомлення за формою №20-ОПП по 11-ти об`єктах, перелік яких наведено у додатку 10.1 до акту перевірки.
Відтак, за позицією ГУ ДПС в Одеській області, позивач не повідомляв податковий орган про наявні у нього об`єкти оподаткування або через які провадиться господарська діяльність у загальній кількості 11 шт.
Зазначені вище обставини слугували підставою для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої приписами пункту 117.1 статті 117 ПК України, оскільки цією нормою встановлена відповідальність саме за неподання заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
Позивач, не заперечуючи ці обставини, наполягав на тому, що норми Податкового кодексу України не встановлюють строки подання повідомлення за формою №20-ОПП, яке у свою чергу виключає підстави для притягнення особи до відповідальності згідно до пункту 117.1 статті 117 ПК України.
За наслідками дослідження приписів Податкового кодексу України, суд попередньої інстанції погодився із зазначеною позицією позивача та дійшов висновків про те, що диспозиція пункту 117.1 пункту 117 ПК України не передбачає можливості накладення штрафу саме за несвоєчасне подання повідомлення за формою №20-ОПП, яке передбачене вимогами Порядку №1588.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у даному випадку відсутні підстави вважати обґрунтованим податкове повідомлення-рішення №10627/15-32-07-05-25 від 11.03.2025 року, позаяк об`єктивної сторони правопорушення не встановлено.
Слід зауважити, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів, прямо передбачених цим Кодексом (абзац перший пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України).
Порушення податкового законодавства та порушення вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (пункт 109.2 статті 109 Податкового кодексу України).
Податкові правопорушення, в залежності від складу об`єктивної сторони, можуть бути разові або триваючі.
Відповідно до пункту 111.5 статті 111 Податкового кодексу України триваюче правопорушення - безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків, який вчинив певні дії чи допустив бездіяльність і не вчиняв подальших дій для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом.
Правопорушення, відповідальність за яке установлена пунктом 117.1 ст.117 ПК України, є триваючим. Об`єктивна сторона цього правопорушення - тривале, безперервне невиконання платником податків обов`язку, передбаченого правовою нормою (бездіяльність). Це правопорушення припиняється виконанням платником податків обов`язку щодо подання заяв (документів) для взяття на облік, відомостей, пов`язаних із обліком або притягненням платника податків до відповідальності за результатами виявлення контролюючим органом цього правопорушення. За це правопорушення встановлена відповідальність - штраф, розмір якого залежить від суб`єкта правопорушення, зокрема, для юридичної особи - 1020 грн.
За таких обставин, невиконання платником податків обов`язку щодо повідомлення про наявні у нього об`єкти оподаткування або через які провадиться господарська діяльність є підставою для притягнення до відповідальності згідно із пунктом 117.1 статті 117 ПК України.
Оскільки під час судового розгляду судовою колегією установлено, що позивач не повідомив про використання у господарській діяльності рухомого майна, а саме щодо 11 транспортних засобів, які перебувають у його користуванні, відповідно здійснення діяльності без такого повідомлення є порушенням вимог п. 63.3 ст.63 Податкового кодексу України.
Підсумовуючи викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішенням Головного управління ДПС в Одеській області №10627/15-32-07-05-25, яким до Приватного акціонерного товариства «Завод Чорноморполіграфметал» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 11220 грн. є правомірним.
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про безпідставність тверджень податкового органу щодо порушення Приватним акціонерним товариством «Завод Чорноморполіграфметал» вимог п. 63.3 ст. 63 ПК України та як наслідок задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписами статті 317 КАС України передбачено підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене вище, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, відтак, згідно до ст. 315, 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до частин першої, третьої, шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивачем у цій справі в межах вимог майнового характеру сплачено судовий збір в такому розмірі:
за подання позовної заяви - 2422 грн. 40 коп. згідно із платіжною інструкцією №756 від 27.03.2025 року (а.с.13) 
З урахуванням результату апеляційного перегляду задоволенню підлягають позовні вимоги на загальну суму 3080 грн. 95 коп., що становить 11,57% від заявлених (26624 грн. 86 коп.), відповідно, у такій пропорції має бути здійснений розподіл судових витрат на сплату судового збору у цій справі.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, загальна сума судових витрат по сплаті судового збору, яка підлягає розподілу у цій справі в межах вимог майнового характеру, та підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі складає 280 грн. 27 коп. (2422 грн. 40 коп. х 11,57%)
Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 року у справі №420/8999/25 – скасувати.
Прийняти у справі №420/8999/25 нове рішення.
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Завод Чорноморполіграфметал» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.03.2025 року №10625/15-32-07-05-25, №10627/15-32-07-05-25 – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області №10625/15-32-07-05-25 від 11.03.2025 року в частині збільшення грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 2800 грн. 89 коп., та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 280 грн. 09 коп.
У задоволенні решти позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Завод Чорноморполіграфметал» - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Приватного акціонерного товариства «Завод Чорноморполіграфметал» судовий збір у розмірі 280 грн. 27 коп. (двісті вісімдесят гривень 27 копійок)
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення. 

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   Н.В. Вербицька