Справа №498/701/25
Провадження по справі №1-кп/498/29/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року сел. Велика Михайлівка Одеської області 
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого - ОСОБА_4 
захисника обвинуваченого – ОСОБА_5 
обвинуваченого - ОСОБА_6 
захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025163470000026 від 09.01.2025 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоплоске Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великоплоске Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
На початку січня 2025 року у обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виник спільний злочинний умисел, направлений на сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України з метою особистого збагачення.Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, у невстановлений час та місці, однак не пізніше початку січня 2025 року, невстановлена особа, із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «WhatsApp», а також за допомогою мобільного зв`язку, зв`язалася із особами призовного віку, а саме ОСОБА_8 , який був зі своїм знайомим ОСОБА_9 та в ході телефонної розмови повідомив останнім про те, що він має зв`язки та може організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України до Республіки Молдови (невизнана республіка Придністров`я). Разом із цим невстановлена особа в телефонному режимі із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визначив раніше узгоджену з  ОСОБА_4 та ОСОБА_6 грошову винагороду за сприяння незаконному перетину через державний кордон України у розмірі 16 000 доларів США з обох, на що останні надали свою добровільну згоду. В подальшому, з метою сприяння незаконному перетину через державний кордон України, невстановлена особа призначила місце зустрічі із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме супермаркет АТБ, який розташований за адресою: Тираспольське шосе (кільцева дорога «Два стовпи») в м. Одеса.
Далі, 22.01.2025 приблизно о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діяли на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, прибули до раніше обумовленого місця зустрічі, а саме до супермаркету АТБ, який розташований за адресою: Тираспольське шосе (кільцева дорога «Два стовпи») в м. Одеса, куди також прибули ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на транспортному засобі останнього, а саме автомобіль марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору. 
В подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який також мав перетинати державний кордон України, за вказівкою ОСОБА_6 сіли у вказаний автомобіль, який знаходився під керуванням останнього, продовжуючи реалізацію спільного із ОСОБА_4 , та невстановленою особою, злочинного умислу, з метою особистого збагачення, направленого на вчинення дій щодо незаконного переправлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України, почали рух на вказаному транспортному засобі до прикордонної зони України з Республікою Молдови (невизнана республіка Придністров`я). При цьому ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 в ході поїздки, продовжуючи реалізацію спільного із невстановленою особою злочинного умислу, повідомили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що проблем під час переправлення останніх через державний кордон України на територію Республіки Молдови (невизнана республіка Придністров`я) не виникне. Крім того, ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , з метою доведення свого умислу до кінця, в ході розмови, демонстрували свою обізнаність щодо конкретного способу незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону, надавали поради та вказівки щодо дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в момент самого перетинання кордону, встановивши піший шлях перетину поза межами державного пункту пропуску на території Одеської області, що межує з Республікою Молдовою (невизнана республіка Придністров`я) з конкретним зазначенням послідовних дій, а також інші поради незаконного перетину державного кордону. 
Надалі, 23.01.2025 приблизно о 18 годині 30 хвилин не доїжджаючи до населеного пункту Кучурган, Одеської області (координати 46.7321704, 30.0044222) ОСОБА_6 надав вказівку ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вийти з машини, після чого ОСОБА_4 провів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 польовою дорогою з метою конспірації та доведення свого умислу до кінця шляхом обминання блокпосту, який знаходився на в`їзді до населеного пункту Кучурган, Одеської області. Після чого ОСОБА_6 зустрів їх поза межами блокпосту. 
Далі, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під`їхали до будинку за адресою: АДРЕСА_1 та за вказівкою ОСОБА_4 попрямували до вказаного будинку. 
В подальшому, 23.01.2025 приблизно о 20 годині 49 хвилин ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_6 передав останньому грошові кошти у розмірі 3 000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.01.2025 становило 126 480 гривень) за здійснення незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 були затримані співробітниками правоохоронних органів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені даного кримінального правопорушення не визнав. Суду пояснив, що в січні 2025 року йому зателефонував знайомий з яким він колись хрестив дітей ОСОБА_11 та запропонував заробити грошей , а саме треба було перевезти двох осіб з м. Одеса до с. Новопетрівка, але точну суму винагороди вони не обговорювали, лише ОСОБА_12 повідомив, що по приїзду йому віддячать на що він погодився, хоча його дружина ОСОБА_13 відмовляла його це робити, в зв`язку з тим, що ОСОБА_12 не хороша людина. Крім того, ОСОБА_12 повідомив , що необхідно взяти з собою ще одного хлопця ОСОБА_14 якого він раніше не знав. Він взяв належний йому автомобіль ВАЗ 2106 та разом з дружиною ОСОБА_13 попрямував на вул. Колгоспна в с. Великоплоске де зустрівся та познайомився з Балтаг Аурелом та вони втрьох поїхали до м. Одеса. Приїхавши до м. Одеси він відправив свою геолокацію ОСОБА_12 та повідомив, що прибув на місце. Після чого, в магазині АТБ який розташований неподалік блокпосту на «Два стовпи». Він разом з ОСОБА_14 пішов до вказаного магазину де зустрів двох хлопців та Балтаг повів їх в обхід блокпосту, а він з дружиною поїхали через блокпост та зупинилися неподалік АЗС де очікували ОСОБА_15 з пасажирами. Після того як ОСОБА_14 прийшов до автомобіля разом с пасажирами, він повідомив ОСОБА_12 , що вони збираються виїджати, але ОСОБА_12 сказав, що буде ще третій пасажир якого також необхідно зустріти, він зв`язався з цим пасажиром, пішов його зустрічати і вони разом прийшли до машини. Після чого вони всі разом направились в бік с. Кучурган, дорогою до якого він за вказівкою ОСОБА_12 , спинив зустрічний автомобіль та запитав у водія про наявність блокпосту перед вказаним селом. Дізнавшись, що мобільний блокпост присутній не доїжаючи до нього він спинив автомобіль,а Балтаг разом з трьома пасажирами в пішому порядку пішли в обхід даного блокпосту, а він разом з дружиною поїхав через блокпост в с. Кучурган де очікували ОСОБА_15 з пасажирами. Прийшовши до них ОСОБА_15 з хлопцями пішли до магазину, після чого всі разом сіли до автомобіля та попрямували до с. Новопетрівка, де відповідно до вказівки ОСОБА_12 мали залишитись ОСОБА_15 з пасажирами. Доїхавши до с. Новопетрівка він знову зателефонував до ОСОБА_12 та повідомив, що прибув на місце призначення, але ОСОБА_12 сказав, що він все одно їде в с. Великоплоске та попросив довести пасажирів туди, а саме до ОСОБА_16 яка проживає в будинку АДРЕСА_3 їм на зустріч їхав якийсь автомобіль, він подумав що це можуть бути працівники поліції, тому з метою уникнення адміністративної відповідальності за перевезення великої кількості пасажирів він зупинив автомобіль та наказав всім вийти, пасажири вийшли з автомобіля, дочекавшись проїзду вказаного автомобіля знову всі сіли до автомобіля і продовжили рух. Прибувши в с. Великоплоске до домоволодіння ОСОБА_16 де один з пасажирів Туз чи Слон, хто саме він не пам`ятає намагався передати йому грошові кошти та озвучив суму в три тисячі доларів, що викликало у нього суттєве здивування, у зв`язку з чим він зателефонував ОСОБА_12 та повідомив про це на що ОСОБА_12 відповів, щоб він брав 1500 доларів і тікав звідти як найшвидше. Підійшовши до цих пасажирів йому передали гроші, яку суму йому не відомо та одразу після цього відбулося його затримання невідомими особами в цивільному одязі. В процесі чого гроші та мобільний телефон які він тримав в руках випали, після чого особи які його затримували поклали йому до кишені.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного кримінального правопорушення не визнав. Суду пояснив, що в минулому році йому зателефонував ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , ОСОБА_17 на той час перебував на території Придністров`я, а ОСОБА_18 постійно перетинав кордон, та попросили перевезти двох хлопців з м. Одеси до с. Великоплоске, а саме до ОСОБА_16 , яка проживає по сусідству з ним. ОСОБА_18 розповів йому яким чином облаштована лінія державного кордону, а саме про наявність колючого дроту та рову про що він мав проінформувати пасажирів, але він повідомив, що у нього не має автомобіля. Невдовзі після розмови до його будинку під`їхав автомобіль в якому перебували хлопець з дівчиною, після чого познайомившись з останніми він дізнався, що це ОСОБА_19 та ОСОБА_13 та вони втрьох поїхали до м. Одеси, де в магазині АТБ він разом з ОСОБА_20 зустріли двох хлопців . Він повів пасажирів в обхід блокпосту , а ОСОБА_21 на автомобілі попрямував через блокпост та очікував їх на АЗС. Зібравшись всі разом , ОСОБА_21 зв`язався з ОСОБА_17 який повідомив, що буде ще третій пасажир та ОСОБА_21 пішов його зустрічати. Знову зібравшись всі разом вони поїхали в бік с. Великоплоске. На підїзді до с. Кучурган, дізнавшись про наявність на дорозі блокпосту, ОСОБА_20 зупинив автомобіль та повідомив, що необхідно його обійти. Вийшовши з автомобіля він повів трьох пасажирів, вказуючи їм шлях обходу блокпосту в бік с. Кучурган, а ОСОБА_20 з ОСОБА_13 попрямували в с. Кучурган через блокпості, де очікували на них. Обійшовши блокпост вони прийшли до с. Кучурган де зустріли ОСОБА_20 та знову продовжили рух в бік с. Великоплоске, дорогою до якого водій зупинив автомобіль та наказав всім вийти у зв`язку з тим, що на зустріч їм рухався якийсь автомобіль в якому могли бути працівники поліції та вони вийшли та сховалися в ямі на узбіччі дороги. Після того як вказаний автомобіль проїхав вони повернулися до автомобіля та продовжили рух, приїхавши до місця призначення він пішов до себе додому перевзутися. Повернувшись для того, щоб завести вказаних пасажирів до подвір`я ОСОБА_16 його було затримано. Дорогою пасажири Туз та ОСОБА_22 розпитували в нього щодо перетину державного кордону та в цей момент він зрозумів, що дані пасажири їдуть до Придністров`я.
Незважаючи на заперечення обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 своєї вини, їх винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні доведена зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , даними ним в судовому засіданні про те, що на початку січня 2925 року він дізнався про незаконні схеми перетину через державний кордон та виявив бажання взяти участь у викритті незаконної діяльності після чого йому та його другу Слон працівники поліції видали 3000 доларів США та апаратуру для фіксації. В подальшому вони поїхали до « Двох стовпів» на точку яку надала невідома особа, де їх зустріли два хлопці ( один старше, другий молодше). Молодший провів їх навколо блокпосту та коло заправки вони сіли в автомобіль на якому разом з іншим ухилянтом та дружиною водія поїхали до с. Кучурган. Перед блокпостом знову вийшли та ОСОБА_14 повів їх пішки в обхід після чого знову сіли до автомобіля та поїхали до с. Великоплоске. В с. Великоплоске він передав ОСОБА_20 3000,00 дол США , після чого залишок коштів ( по 8000 з особи ) мали передати після переправлення . Одразу після чого ОСОБА_20 та ОСОБА_14 затримали прикордонники та працівники поліції. Перед передачею коштів він телефонував через телеграмканал організатору щоб з`ясувати яку суму коштів передавати, так як ОСОБА_21 сказав по 500 дол. США з особи , а організатор сказав, що 3000 дол. Після чого ОСОБА_20 переговорив з організатором та вони вирішили все таки 3000 дол., яка сума з цих коштів мала бути Аурелу він не знає, але вважає що йому мали заплатити вже за кордоном після їх переправлення та останнього розрахунку. Їхали вони на ВАЗ 2106 бежевого кольору.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , даними ним в судовому засіданні про те, що в магазині АТБ біля « Двох стовпів» він зі своїм другом ОСОБА_23 зустрівся з 2 особами ОСОБА_20 і ОСОБА_14 . Аурел повів їх в обхід блокпосту що розташований біля « Двох стовпів» та вже на АЗС вони сіли до автомобіля яким керував ОСОБА_20 та поїхали в бік с. Кучурган. Дорогою Аурел ще раз проводив їх в пішому порядку в обхід блокпостів . Після чого вони знову сідали до вказаного автомобіля. Таким чином обійшли блокпости та доїхали до села Великоплоске яке близько розташоване до державного кордону. Де його друг ОСОБА_24 передав водію ОСОБА_20 3000 дол. США.
Показаннями свідка ОСОБА_10 даними в порядку ч.1 ст. 225 КПК України про те, що проходив обстеження в лікарні № 12 там познайомився з людино, надав їй свій номер телефону і приблизно через місяць йому зателефонували в телеграм. Зателефонував абонент ОСОБА_25 та спитав чине хоче він за кордон, зазначив, що це буде коштувати десь 8000 дол. США . Після чого йому зателефонував другий номер та сказали, що їхати треба вже сьогодні. Розмова була в день затримання. Це було в обід , зустрівся з ними біля магазину АТБ, при цьому йому не повідомили, що буде далі. Казали, що подзвонить водій та треба слухатись його. Коли приїхали на місце там нікого не було, він був сам. Після чого його набрав водій і вони зустрілися на заправці. Підійшли до машини та поїхали. Він стояв на іншій стороні дороги на заправці, заправка БРСМ. ОСОБА_26 була з телефоном. Він йшов уперед та ніяк не представився. Після чого пішли на іншу заправку. Побачив двох хлопців та жінку всього було 5 осіб. За кермом був водій, він представився як ОСОБА_27 на задніх сидіннях сидів ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , іншу людину не пам`ятає. Поїхали в сторону ОСОБА_28 , водій сказав, що все буде нормально. Коли вони їхали грала музика та нічого зовсім не чув. Водій багато не говорив, сказав що потрібно буде обійти пости в с.Кучурган, вони обійшли блокпости, проводив їх ОСОБА_14 , метрів 500 від посту. Водій казав як потрібно обійти пости в с. Кучурган, далі їх висадив, почав говорити з ОСОБА_29 , нічого не чув про що вони говорили, вони пішли в чотирьох, а жінка поїхала з ОСОБА_20 . Далі пішли з ОСОБА_14 через поле, було темно, він йшов за ОСОБА_14 , той нічого не говорив. інші 2 чоловіки щось говорили, але що не пам`ятає. Дорогою керував ОСОБА_14 . Аурелу скинули маршрут, коли вийшли з транспорту спочатку не було, а потім підїхав ОСОБА_20 з жінкою, вони були на тій же самій машині і далі їхали всі ті же самі люди. Їхали по трасі, по дорозі не спілкувались, музика грала. ОСОБА_14 сказав, що коли приїдуть на місце всі вказівки вкажуть. Приїхавши в с. Великоплоске там була вулиця з будинкам. Далі водій сказав, що все буде добре. Приїхали до будинку. Розрахунку не було ніякого. ОСОБА_24 питав скільки грошей треба віддати. Він сказав що після події віддасть гроші, після того як перетнуть кордон, повинен буде перевести 8000 дол. Потім почув крики і шум, який був на дворі та побачив як зайшли працівники поліції затримали ОСОБА_20 та ОСОБА_14 . 
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні зазначила, що відмовляється надавати пояснення відповідно до ст. 63 Конституції України.
Витягом з кримінального провадження №12025163470000026 від 09.01.2025 року, в якому вказано, що 09 липня 2025 року до чергової частини відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява громадянина ОСОБА_31 в інтересах слідства анкетні відомості не розголошуються, який зазначив, що на території Хаджибейського ( колишнього Малиновського) району м. Одеса діє група осіб, яка здійснює комплекс заходів спрямованих на реалізацію схеми незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме чоловіків призовного віку, які мають намір уникнути мобілізації до лав ЗСУ, шляхом виїзду за межі України поза пунктами пропуску за грошову винагороду. ( т.1 а.с.89-90)
Протоколом огляду предмету від 23 січня 2025 року, з фото таблицями з якого вбачається, що огляд проводиться відносно предмета, а саме мобільного телефону марки «Редми» білого кольору в чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ; мобільного телефону – бірюзового кольору марки « Редми» в чохлі прозорого кольору IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 ; мобілного телефону - синього кольору в чохлі чорного кольору марки « Techno Pop 5 LTE”, IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 . ( т.1 а.с.93-96)
Протоколом обшуку від 22 січня 2025 року з якого вбачається, що під час проведення обшуку транспортного засобу було виявлено та вилучено транспортний засіб марки ВАЗ з д.н.з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 ( т.1 а.с.104-111)
Протоколом огляду предмету від 23 січня 2025 року, з фото таблицями з якого вбачається, що огляд проводиться відносно предмета, а саме мобільного телефону чорного кольору в чохлі чорного кольору. На задній частині вказаного мобільного телефону наявний напис « Xiaomi Redmi13» та наліпка сірого кольору, що містить в собі ідентифікаційні відомості про мобільний телефон, а саме: IMEI1: НОМЕР_9 , IMEI2: НОМЕР_10 ». ( т.1 а.с.134-141)
Протоколом огляду предмету від 23 січня 2025 року, з фото таблицями з якого вбачається, що огляд проводиться відносно предмета, а саме мобільного телефону синього кольору в чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , який останній добровільно видав працівникам поліції. ( т.1 а.с.148-152)
Постановою про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.01.2025 року. ( т.2 а.с.14-15)
Постановою про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 22.01.2025 року. ( т.2 а.с.16-17)
Протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 23.01.2025 року. ( т.2 а.с.21-23)
Протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 23.01.2025 року. ( т.2 а.с.24-26)
Протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів від 22 січня 2025 року з фото таблицями , з якого вбачається, що предметом огляду є імітаційні грошові кошти в розмірі 3000 ( три тисячі ) доларів США 30 ( тридцять ) штук , які мають наступну серію та номер: LB23277272 G, які громадянин ОСОБА_8 має використовувати з метою отримання фактичних даних про протиправну діяльність пов`язану з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, особою ОСОБА_32 . ( т.2 а.с.27-34)
Протоколом огляду учасника спеціального слідчого експерименту і вручення грошових коштів від 22.01.2025 року, з якого вбачається, що громадянину ОСОБА_8 для проведення заходів по контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту були видані імітаційні грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, а саме : купюри номіналом 100 ( сто) доларів США у кількості 30 ( тридцять ) штук, які мають наступну серію та номер: LB23277272 G. В присутності понятих гр.. ОСОБА_8 перерахував грошові кошти , які він отримав для проведення спеціального експерименту і поклав їх в сумку чорного кольору. ( т.2 а.с.38-36)
Протоколом за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України від 12.03.2025 року ( т.2 а.с.63-77)
Протоколом за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії - аудіо, відео контроль особи від 24.03.2025 року ( т.2 а.с.121)
Протоколом за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії в порядку ст. 260 КПК України від 12.03.2025 року ( т.2 а.с.122-140)
Протоколом за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії - аудіо, відео контроль особи від 24.03.2025 року ( т.2 а.с.143-147)
Протоколом за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії в порядку ст. 269 КПК України від 12.03.2025 року ( т.2 а.с.148-149)
Протоколом за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії в порядку ст. 269 КПК України від 12.03.2025 року ( т.2 а.с.150)
Протоколом обшуку від 22.01.2025 року з якого вбачається, що під час невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 усі учасники, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_33 та ОСОБА_30 добровільно видали свої телефони , а саме: мобільний телефон Redmi Note 1356 білого кольору в чохлі сірого кольору з IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ( який належить ОСОБА_4 ), мобільний телефон Techno Pop 5 LTE синього кольору в чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_11 належний ОСОБА_34 ( т.2 а.с.150-154)
Згідно з положеннями ст.94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Суд критично оцінює пояснення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надані ними в судовому засіданні щодо непричетності до інкримінованого їм кримінального правопорушення та посилання захисників обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на те, що суду не надано достатніх та допустимих доказів обставин викладених у обвинувальному акті відносно обвинувачених, ні ОСОБА_6 ні ОСОБА_4 не надавали поради або організовували незаконний перетин кордону, тобто не вчиняли ніяких дій які підпадають під ознаки кримінального правопорушення визначеного ч. 3 ст. 332 КК України. Оскільки інкриміноване обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 кримінальне правопорушення підтверджуються наданими стороною обвинувачення письмовими доказами, які досліджені судом у відповідності до ст. 23 КПК України, які у ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні його захисником не спростовані.
Незважаючи на не визнання вини обвинуваченими, їх вина в інкримінованому їм злочині підтверджується показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 наданих ними в судовому засіданні, що саме ОСОБА_6 та ОСОБА_4 давали їм поради та сприяли незаконному перетину кордону за грошову винагороду.
У суду немає підстав ставити під сумнів показання даних свідків, оскільки вони узгоджуються між собою, з матеріалами кримінального провадження, та у сукупності дають повну картину скоєного кримінального правопорушення і у суду відсутні будь-які законні підстави не довіряти показанням даних свідків. 
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме протоколом огляду предмету від 23.01.2025 року; протоколом обшуку від 22.01.2025 року, протоколом огляду предмету від 23.01.2025 року; протоколом огляду предмету від 23.01.2025 року; протоколами за результатами проведення контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 23.01.2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії в порядку ст. 260 КПК України від 12.03.2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії – аудіо, відеоконтроль особи від 24.03.2025 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії -, аудіо, відео контроль особи від 24.03.2025 року; протоколами за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії в порядку ст. 269 КПК України від 12.03.2025 року; з яких вбачається участь ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, та надання порад для реалізації їх злочинних дій,та іншими письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні. 
Зазначені докази, сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, визнається і оцінюється судом як належні та допустимі, а у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення
Позиція обвинувачених щодо не визнання ними своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення розцінюється судом як спосіб захисту та спробу уникнути кримінальної відповідальності, так як дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає їх достатніми для визнання винними обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6  в скоєні інкримінованих дій, оскільки ці докази узгоджуються між собою, не містять розбіжностей, об`єктивно відображують хід подій, відповідають фактичним обставинам справи, не викликають у суду ніяких сумнівів в їх достовірності.
На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6  в скоєні даного злочину доведена повністю.
При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст.332 КК України – сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.
При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст.332 КК України – сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд враховує вимоги ст.ст.50,65 КК України, згідно до яких, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженими. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Також суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.332 КК України, скоєння якого інкримінується ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів за який кримінальним Законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, злочин вчинений ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, враховує молодий вік обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання – суд не вбачає, та вважає, що йому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, злочин вчинений ОСОБА_6 відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання суд не вбачає, та вважає, що йому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.
Будь-яких виключних обставин, які б свідчили про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 без відбування покарання у виді позбавлення волі, суд не вбачає.
Дане покарання, на думку суду, відповідатиме вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та попередження вчинення ними нових злочинів.
Щодо додаткового покарання передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд констатує наступне.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №404/2081/22 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ст. 55 КК України (застосування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю). При розгляді вказаної справи судом зазначено, що зміст ст. 55 КК не містить законодавчих заборон чи обмежень щодо призначення такого додаткового покарання в залежності від того, чи обіймав обвинувачений певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з здійсненням охорони державного кордону України та посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, ст. 75 КК України до обвинувачених судом не встановлено.
Ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 25 січня 2025 року до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави. Під час судового розгляду обраний обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжувався. 
З метою забезпечення виконання вироку суду, суд вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили.
Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.
Враховуючи, що мобільний телефони марки «Redmi Note 1356 » в корпусі білого кольору, в чохлі сірого кольору IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , мобільний телефон марки « Techno pop 5 LTE” синього кольору в чохлі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_34 , мобільний телефон « Xiaomi Hyper OS” в корпусі чорного кольору в чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_12 , IMEI2: НОМЕР_13 були використані як знаряддя умисних кримінальних правопорушень, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України вони підлягають спеціальній конфіскації, тобто примусовому безоплатному вилученню у власність держави.
Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.01.2025 року, 03.02.2025 року було накладено арешт на речові докази по даному кримінальному провадженню, які у зв`язку із закінченням судового розгляду даного кримінального провадження та відсутності необхідності в подальшому такому арешті підлягають скасуванню.
Тому у відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.01.2025 року, 03.02.2025 року.
Судових витрат у справі немає.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374- 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та позбавленням права обіймати посади, пов`язані з здійсненням охорони державного кордону України та посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України з моменту фактичного затримання, а саме з 23 січня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та позбавленням права обіймати посади, пов`язані з здійсненням охорони державного кордону України та посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 термін його попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України з моменту фактичного затримання, а саме з 23 січня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.01.2025 року, 03.02.2025 року - скасувати.
Речові докази: мобільний телефон марки « Xiaomi Redmi 09” в корпусі сірого кольору , IMEI1: НОМЕР_14 та IMEI2: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_10 , мобільний телефон марки « Techno pop 5 LTE” синього кольору в чохлі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_35 , автомобіль марки « ВАЗ 21063», НОМЕР_1 , ключі до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ НОМЕР_8 ( а.с.99-100, т. 1) – повернути власникам.
Речові докази: імітаційні грошові кошти, а саме 3000 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США серія та номер : LB23277272 – знищити.( а.с.145-146, т. 1)
Застосувати спеціальну конфіскацію до мобільного телефону марки «Redmi Note 1356» в корпусі білого кольору, в чохлі сірого кольору IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , мобільного телефону « Xiaomi Hyper OS” в корпусі чорного кольору в чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_12 , IMEI2: НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_6 тобто примусове безоплатне вилучення у власність держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору. 
Апеляційна скарга може бути подана на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до Одеського апеляційного суду, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд, а обвинуваченим, які перебувають під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку. 
Суддя ОСОБА_1