ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа №568/1546/25
Провадження № 3/568/1/26

17 лютого 2026 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419667 від 11.08.2025, водій ОСОБА_1 11.08.2025р. о 14 год. 10 хв. в с. Крупець, а/д М-06 Київ-Чоп, керував транспортним засобом Honda C-RV, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, свої інтереси в суді довірив представляти адвокату Сідорову В.М.
В судове засідання захисник Сідоров В.М. не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, суду надав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначено, що дії працівників поліції є незаконними, містять численні процесуальні порушення при складанні матеріалів справи. Так, захисником зазначено, що ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені поліцейським, у ОСОБА_1 відсутні. Останній на відео веде себе спокійно, спілкується впевнено, аргументовано, жести природні, стоїть упевнено, тримає рівновагу, руки водія спокійні, без видимих треморів. Запах алкоголю з порожнини рота нічим, крім висновків поліцейського, не підтверджений. Висновки поліцейського про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є його суб`єктивним твердженням та не підтверджуються об`єктивно наданим відеозаписом. Крім цього, в протоколі не вказано, який саме огляд пропонувався пройти ОСОБА_1 , на визначення яких показників, також не були роз`яснені правила та процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Поліцейським не було дотримано вимог щодо складання акту огляду на стан сп`яніння, відсутня фіксація його складання, що є грубим порушенням процедури та робить весь процес недійсним. Також неналежним чином складене направлення на огляд у медичному закладі, містить численні помилки оформлення та яке не було вручене ОСОБА_1 з роз`ясненнями наслідків відмови від такого проходження. Крім цього, законність підстав зупинки ОСОБА_1 не підтверджена належними доказами, а тому є незаконною, а всі подальші докази є «плодами отруйного дерева» і недопустимими відповідно до ст. 251 КУпАП. 
Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Так, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 11.08.2025р. о 14 год. 10 хв. в с. Крупець, а/д М-06 Київ-Чоп, керував транспортним засобом Honda C-RV, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
На підтвердження факту порушення ОСОБА_1 ч.1 ст. 130 КУпАП суду надані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419667 від 11.08.2025; відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано подію; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.08.2025р., відповідно до якого огляд на місці зупинки ТЗ не проводився; направлення на огляд водія транспортного засобу; копія постанови серії ЕНА №5454516 від 11.08.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda C-RV, н.з. НОМЕР_1 в с.Крупець, а/д М-06 Київ-Чоп, перевищив встановлене обмеження швидкості руху, за що притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. 
Так, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння зафіксований на відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції, які містять фіксацію обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразові прохання інспектора пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на початку події погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак після розмови ним по мобільному телефоні з невідомою особою, чітко відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я. Причини відмови не назвав. Жодних примусів та провокаційних дій з боку працівників поліції, які б змусили ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду, відеозапис не містить. 
Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стверджується наявною в матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5454516 від 11.08.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, з якої вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перевищив встановлене обмеження швидкості руху. З даним правопорушенням та постановою ОСОБА_1 погодився, в передбаченому законом порядку не оскаржував. Зазначене чітко зафіксовано на відео, а тому посилання захисника на незаконність зупинки є безпідставним.  
Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємо узгоджуються між собою, а тому у суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №419667 від 11.08.2025, складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі. Крім того, як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, від дачі пояснень останній відмовився.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Слід зазначити, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував.
Посилання захисника на те, що патрульними було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, зокрема, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння не було надано порушнику, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного огляду, що зафіксовано на відеозаписі з портативних відеореєстраторів працівників поліції, також в матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.
Посилання захисника на те, що працівники поліції жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не перевіряли, суд відхиляє, оскільки з відеозапису вбачається, що працівником поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, що відповідають Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук; порушення мови. Про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння поліцейський повідомив ОСОБА_1 , в зв`язку з чим останньому і було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі.
Відтак, ОСОБА_1 була забезпечена можливість для проходження ним в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте, він не вчинив дій, спрямованих на проходження такого огляду.
Щодо доводів захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення складеного щодо ОСОБА_1 відсутні свідки, що є порушенням ст.266 КУпАП, суд зазначає, що за правилами ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення було зафіксовано на камеру та відеозапис долучений до матеріалів справи.
Інші доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При розгляді справи суд враховує характер вчиненого правопорушення, а саме вчинення правопорушення на транспорті, що за своєю природою носить досить високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки; особу ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху притягується вперше, що правопорушник офіційно не працює, та з урахуванням того, що порушник отримував посвідчення водія, альтернативних стягнень відповідною статтею не передбачено, суд дійшов висновку про необхідність накладення стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавлення права керувати транспортними засобами.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.40-1, 130 ч.1, 283, 285 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1   визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) на р/р UA218999980313020149000017001, код ЄДРПОУ - 38012494, ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, Банк отримувача Казначейство України, Код класифікації доходів бюджету 21081300 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню із правопорушника у примусовому порядку у подвійному розмірі, відповідно до ст.308 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) на р/р UA908999980313111256000026001, ГУК ум. Києві/м.Київ/22030106, (код за ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя           О.М. Делалова