ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" березня 2026 р. Справа№ 910/9367/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Буравльова С.І.
суддів: Андрієнка В.В. 
Шапрана В.В. 

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
на рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2025 р. 
у справі № 910/9367/25 (суддя - Удалова О.Г.)
за позовом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстамед"
про стягнення 17374,54 грн,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстамед" про стягнення 17374,54 грн штрафних санкцій.
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору № 191 від 17.10.2024 р. здійснив поставку товару з порушенням строку, у зв`язку з чим останньому нараховано пеню.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.07.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/9367/25, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2025 р. у справі № 910/9367/25 відмовлено Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у задоволенні позову.
Не погодившись з рішенням, Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.
У поданій апеляційній скарзі позивач зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що кінцевий строк поставки товару за договором 27.12.2024 р. є необґрунтованим, оскільки 27.12.2024 р. є строком дії договору, в той час як терміном (датою) кінцевої поставки товару відповідно до письмової заявки є десять днів з дня отримання такої заявки (пункт 5.1 цього договору), який відповідачем було порушено.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 р. апеляційну Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у справі № 910/9367/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
Копію ухвали від 24.12.2025 р. у справі № 910/9367/25 учасникам справи було доставлено до електронних кабінетів 24.12.2025 р., доказом чого є довідки про доставку електронного документа від 25.12.2025 р., що містяться в матеріалах справи. 
Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала від 24.12.2025 р. у справі № 910/937/25 оприлюднена у реєстрі 26.12.2025 р.
Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, а також закінчення строків на подання всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.
17.10.2024 р. за результатами проведення процедури закупівлі між Департаментом охорони здоров`я міста Києва (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інстамед" (далі - постачальник) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 191 (далі - договір).
Відповідно до п. 1.1 договору учасник зобов`язується у 2024 році поставити замовнику, а замовник - прийняти та оплатити 33180000-5 апаратуру для підтримування фізіологічних функцій організму (медичні вироби для кардіохірургічних втручань, 8 лотів), зазначену у специфікації (додаток № 1) (далі - товар).
Згідно з п. 3.1 договору сума договору становить 1063391,68 грн, у т.ч. ПДВ.
Як передбачено п. 4.1 договору, розрахунки проводяться відповідно до статті 49 Бюджетного кодексу України шляхом оплати замовником вартості товарів, зазначених у специфікації до цього договору, після їх отримання та згідно пред`явленої учасником видаткової накладної.
У відповідності до п. 5.1 договору строк поставки товарів: протягом 2024 року (не більше 10 днів з дати отримання письмової заявки замовника, але не пізніше 27.12.2024 р.).
За п. 5.2 договору місце поставки товарів: заклади охорони здоров`я м. Києва, сторони дійшли згоди, що місце поставки визначається відповідно до розподілу, затвердженого відповідним наказом замовника.
Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми непоставленого товару за кожний день затримки.
Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 27.12.2024 р., але в будь-якому випадку до повного виконання замовником своїх зобов`язань, а в частині сплати вартості товарів відповідно до пункту 4 договору (п. 10.1 договору).
Також, між сторонами укладено додаток № 1 до договору (специфікацію), яким погоджено поставку товару на загальну суму 1063391,68 грн.
23.10.2024 р. Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстамед" заявку № 061-514 з додатком, в якому визначено заклади охорони здоров`я м. Києва, в які необхідно здійснити поставку товарів, обумовлених вищевказаним договором, які (заклади), у свою чергу, затверджені наказом позивача № 946 від 21.10.2024 р. 
Вказана заявка була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю "Інстамед" 23.10.2025 р. наручно, що підтверджується підписом представника відповідача на зазначеній заявці.
26.11.2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інстамед" здійснило поставку товару позивачу на загальну суму 1063391,68 грн, що підтверджується видатковою накладною № 400.
Отже поставка товару здійснена відповідачем з прострочення строку, визначеного п. 5.1 укладеного договору, оскільки отримавши заявку 23.10.2024 р., відповідач повинен був поставити товар до 02.11.2024 р. (включно) - 10 днів з дати отримання письмової заявки замовника.
11.04.2025 р. Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстамед" претензією з вимогою сплатити пеню в розмірі 17374,54 грн.
Вказана претензія залишена була відповідачем без відповіді та задоволення. 
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, не виконав свої зобов`язання за укладеним договором щодо вчасної поставки товару, у зв`язку з чим йому нараховано пеню. Відповідач вважає, що ним було вжито всі заходи для виконання умов укладеного договору в частині поставки товару, але через узгодження здійснення поставки з третіми особами, які не були сторонами договору, поставка відбулась із простроченням.
Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що умова договору щодо строку поставки викладена незрозуміло, тому керуючись принципом verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав, суд дійшов висновку про те, що тлумачення п. 5.1 договору дає підстави однозначно вважати, що кінцевим строком поставки товару сторонами визначено саме "не пізніше 27.12.2024 р.".
Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
За змістом ст. 193 ГК України, в редакції станом на момент спірних правовідносин, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що строк поставки товарів: протягом 2024 року (не більше 10 днів з дати отримання письмової заявки замовника, але не пізніше 27.12.2024 р.).
Таким чином, граничний строк виконання зобов`язання з поставки товару, визначений як 10-денний строк з дати отримання заявки, спливає 02.11.2024 р. 
При цьому умова договору «але не пізніше 27.12.2024 р.» встановлює кінцеву (максимально допустиму) календарну межу виконання зобов`язання, яка застосовується лише у випадку, якщо строк, обчислений від дати отримання заявки, виходить за її межі.
Оскільки у даному випадку строк поставки, обчислений від дати отримання заявки (02.11.2024 р.), є більш раннім, ніж 27.12.2024 р., саме він підлягає застосуванню як остаточний строк виконання зобов`язання.
До того ж, з лексичної точки зору сполучник «але» у правилах української мови використовується як протиставний. 
Такий сполучник не встановлює альтернативу чи рівнозначний вибір між умовами, а обмежує або уточнює попереднє твердження, вводячи додаткову застережну умову.
Отже, конструкція «не більше 10 днів, але не пізніше 27.12.2024 р.» означає, що первинно визначається строк 10 днів з моменту отримання заявки,
водночас через сполучник «але» встановлюється додаткове обмеження цього строку у вигляді кінцевої календарної дати.
Вбачається, що заявка на поставку товару була отримана відповідачем 23.10.2025 р. наручно, що підтверджується підписом представника відповідача на зазначеній заявці.
Таким чином, 27.12.2024 р. є кінцевим строком дії договору, а не граничною кінцевою датою поставки, яка відповідно до письмової заявки становила 02.11.2024 р.
Як було встановлено вище, 26.11.2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інстамед" здійснило поставку товару позивачу на загальну суму 1063391,68 грн, що підтверджується видатковою накладною № 400.
Отже поставка товару здійснена відповідачем з прострочення строку, визначеного п. 5.1 укладеного договору, оскільки отримавши заявку 23.10.2024 р., відповідач повинен був поставити товар до 02.11.2024 р. (включно) - 10 днів з дати отримання письмової заявки замовника.
Статтею 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. 
Як визначено ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшеним у договорі.
За п. 7.2 договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми непоставленого товару за кожний день затримки.
Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Так, у матеріалах справи відсутні докази поставки відповідачем позивачу товару у строки, визначені умовами укладеного договору, а саме - до 02.11.2024 р. (10 днів з моменту отримання заявки позивача).
Враховуючи те, що відповідачем порушено умови укладеного договору, зокрема, здійснено поставку товару з порушення строку, судова колегія вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 17374,54 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення були неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2025 р. у справі № 910/9367/25 підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача.
Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.
Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених нормами чинного законодавства. 
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2025 р. у справі № 910/9367/25 скасувати повністю та прийняти нове рішення.
3. Позов Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити повністю.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інстамед" (03113, м. Київ, вул. Василя Макуха, 1, код 42268028) на користь Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Прорізна, 19, код 02012906) 17374 (сімнадцять тисяч триста сімдесят чотири),54 грн пені, 3028 (три тисячі двадцять вісім),00 грн судового збору за подання позовної заяви та 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві),00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Доручити Господарському суду м. Києва видати відповідні накази.
6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С.І. Буравльов 

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран