Справа № 615/2925/25
Провадження № 2/615/99/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Левченка А.М.,
за участю секретаря судового засідання Павлович В.А.,
представника відповідача Ніколаєва В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 615/2925/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , у якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101747132721665 від 13.05.2025 року у розмірі 111 463,22 грн, яка виникла станом на 25.11.2025 року, а також судовий збір у сумі 2422,40 грн.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 13.05.2025 року ОСОБА_1 уклав з банком кредитний договір №АВН0СТ155101747132721665, щодо надання останньому кредиту в розмірі 100 000.00 грн строком на 12 місяців (тобто до 12.05.2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту). Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 25.11.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором склала суму в розмірі 111 463,22 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом – 88 014,78 грн, суми заборгованість по відсоткам – 21 504,32 грн, заборгованість за пенею – 1944,12 грн. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 24.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 19.02.2026 року, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просить розгляд справи проводити за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету.
Представник відповідача Ніколаєв В.І. в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову та заявив клопотання про розстрочення виконання рішення суду, уточнивши в судовому засіданні строк розстрочення на 12 місяців. В обгрунтування заяви про розстрочення зазначив, що відповідач є особою з інвалідністю І групи, внаслідок війни, а тому не має змоги відразу оплатити всю суму заборгованості.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 12.02.2023 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.
Як вбачається зі змісту вказаної анкети-заяви, відповідач погодився з тим, що вказана анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між сторонами становлять договір про надання банківських послуг.
Крім того, 13.05.2025 року ОСОБА_1 підписав шляхом електронного підпису заяву про надання послуг «Швидка готівка» №АВН0СТ155101747132721665, відповідно до умов якої сума кредиту – 100 000,00 грн, строк кредиту – 12 місяців з 13.05.2025 року по 12.05.2026 року включно, процентна ставка (фіксована) – 75% на рік. 
В матеріалах справи наявний підписаний відповідачем електронним підписом Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка; тип процентної ставки; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту та інше.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту, відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Підтверджує отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до своїх потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором.
Як вбачається з матеріалів справи АТ «Акцент Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав по вказаним договором, про що свідчить меморіальний ордер №TR.46207617.46590.65455 від 13.05.2025 року. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку за договором №АВН0СТ155101747132721665 від 13.05.2025 року, станом на 25.11.2025 року виникла заборгованість у ОСОБА_1 у розмірі 111 463,22 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом – 88014,78 грн, суми заборгованість по відсоткам – 21504,32 грн, заборгованість за пенею – 1944,12 грн.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач - АТ «Акцент-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір.
Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування карткового рахунку. Заперечень щодо підпису паспорту споживчого кредиту відповідачем не надано. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення з умовами кредитування.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань за вищевказаним кредитним договором з повернення кредиту в матеріалах справи відсутні.
Ураховуючи, що відповідач не виконав прийнятих на себе зобов`язань в частині сплати заборгованості за тілом кредиту та процентами по кредитному договору, а також під час розгляду справи наявність та розмір заборгованості, відповідність розрахунку не були спростовані відповідачем належними доказами, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», в сумі 109 519,10 грн.
Щодо стягнення заборгованості у вигляді пені в розмірі 1944,12 грн за кредитним договором суд виходить з наступного.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Враховуючи викладене та те, що пеня за кредитним договором нарахована за період з травня 2025 по листопад 2025 рік включно, тобто під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,
Відтак, ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати пені на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Щодо вимоги представника відповідача розстрочити виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно ч. 1ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до ч.ч. 3-5 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26 червня 2013 року, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Представник відповідача долучив до матеріалів справи: копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності І гр, підгр. Б, інвалідність внаслідок війни; копію довідки про доходи №1306953338332329, що видана пенсіонеру ОСОБА_1 в тому, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, а саме за період з 01.09.2025 по 28.02.2026 сума пенсії становить 109 666,68 грн. 
Ураховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, зважаючи на встановлені факти та обставини, які підтверджують ускладнення виконання рішення суду відповідачем, з урахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, встановлених нормою статті 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи фінансовий стан відповідача та намір сплатити заборгованість, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника відповідача про розстрочку виконання рішення суду строком на дванадцять місяців, щомісячними платежами в рівних частинах по 9 126,59 грн.
Суд звертає увагу, що розстрочення виконання рішення суду - не є способом уникнення відповідачем відповідальності, а, навпаки, створює чіткі умови для подальшого виконання рішення суду як перед стягувачем, так і перед боржником.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» задоволено частково, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2380,15 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 273, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101747132721665 від 13.05.2025 року у розмірі, яка виникла станом на 25.11.2025 року, у розмірі 109 519,10 грн (сто дев`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять гривень 10 копійок). 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2380,15 грн (дві тисячі триста вісімдесят гривень 15 копійок).
В задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Розстрочити виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ155101747132721665 від 13.05.2025 у розмірі 109 519,10 грн щомісячними платежами в рівних частинах по 9 126,59 грн на строк 12 (дванадцять) місяців з дня ухвалення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11 ; 
- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 16 квітня 2026 року.

Суддя А.М. Левченко