ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/1512/25
Провадження по справі № 1-кп/514/82/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2026 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 
обвинуваченого - ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Бессарабське кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025162270000569 від 02.10.2025 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіки Молдова, громадянина України, з повною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2024 постановою Тарутинського районного суду Одеської області по справі № 514/475/24, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, яка набрала законної сили 09.04.2024. 
В подальшому, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що вищевказаними рішеннями суду його позбавлено права керування транспортним засобом, оскільки 27.09.2024 особисто отримав вказану постанову суду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.
Так, 20 вересня 2025 року приблизно о 10:00 годині ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання по АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом спрямованим на невиконання вищевказаної постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, з мотивів явної неповаги до судового рішення, що набрало законної сили, керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21053, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою задоволення особистих потреб, від вищевказаного місця його мешкання по автомобільній дорозі Т-16-27 у напрямку села Підгірне Болградського району Одеської, до 11:40 годин, до моменту його зупинення співробітниками поліції при в`їзді до села Підгірне Болградського району Одеської області.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Повідомив, що він був ознайомленим із рішенням суду від 27.03.2024 року яким його визнано винним за ч.2 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу, однак, не зважаючи на дане рішення суду він 20.09.2025 року керував автомобілем. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками розгляду, суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений винний в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття в скоєному злочині.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п.13).
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.382 КК України. Таке покарання відповідатиме основній меті його призначення - виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде необхідним та достатнім.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, який відноситься відповідно до ст. 12 КК України до нетяжкого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У даному випадку, на переконання суду, до ОСОБА_4 можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, оскільки встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, усвідомлення обвинуваченим своєї провини, щире каяття останнього, готовність відповідати за скоєне, характеристика, думка прокурора про доцільність застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Разом з тим, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені ст. 76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення.
Цивільний позов не заявлений. 
Міра запобіжного заходу не обиралася.
Судові витрати по справі відсутні. 
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком - 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 24.02.2026 року.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя                 ОСОБА_1