ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 р. 	Справа № 440/12078/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2025, головуючий суддя І інстанції: В.І. Бевза, по справі № 440/12078/25
за позовом ОСОБА_1 
до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, в якому просив:
- визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях щодо зазначення в довідці від 17 лютого 2025 року за вихідним № 31/32/17-36 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року для перерахунку пенсії відомостей про розмір надбавки за особливості проходження служби 1 % та премії 10 %;
- зобов`язати Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, із зазначенням надбавки за особливості проходження служби у довідці станом на 01 січня 2023 - 50% (суми посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років) та щомісячної премії - 390% (посадового окладу), для здійснення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання судового рішення відповідачем складено довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023. Проте, розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії відповідачем протиправно зменшені у відсотковому виразі.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 у справі № 440/12078/25 позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях задоволено.
Визнано протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях щодо зменшення ОСОБА_1 у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року від 17.02.2025 № 31/32/17-36 розміру надбавки за особливості проходження служби із 50% до 1% від посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років, а премії з 390% до 10% від посадового окладу.
Зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у середніх розмірах (зокрема, премії - 390% від посадового окладу, надбавки за особливості проходження служби у розмірі - 50% від посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років), виплачених у січні 2023 року за відповідною посадою у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнився на пенсію, обчислених з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень та двадцять копійок).
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2025року у справі № 440/12078/25 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, а саме рішення уряду чи постанови КМУ на підтвердження зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців або введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством з 01.01.2023, що зумовлювало б наявність підстав для перерахунку його пенсії та складення нової довідки про розмір грошового забезпечення. Також відповідач наголосив, що РСЦ ГСЦ МВС не є розпорядником інформації щодо розміру грошового забезпечення, яке фактично виплачене особам рядового і начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій.
Апелянт вказує, що із набранням законної сили Постановою КМУ від 12.05.2023 № 481 передбачено здійснення розрахунку грошового забезпечення шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1762,00 грн. Апелянт звернув увагу на те, що з РСЦ ГСЦ МВС з 01 травня 2024 року уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій. Відповідач звертає увагу на те, що надбавка за особливості проходження служби (відсоток від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) та премія (відсоток від посадового окладу), які включено до довідки, не можуть бути визначені відповідно до вимог позивача, оскільки ці відсотки розраховуються відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року з суми – 1762,00 грн. Крім цього, апелянт зазначив, що Постанова КМУ № 704 не містить імперативної норми стосовно визначення обов`язкового відсотку виплати надбавки за особливості проходження служби особовим складом у 50% (від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) і премії (станом на 01.01.2023 -396%) (від посадового окладу).
Апелянт також зазначив, що довідки про розмір грошового забезпечення уповноваженими органами готуються після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій; розпорядчі документи, якими встановлюються додаткові види грошового забезпечення особам начальницького складу служби цивільного захисту апарату ДСНС є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії, а встановлені на підставі відомчих документів додаткові види грошового забезпечення не можуть правомірно розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.05.2020 у справі № 592/5164/16-а.
На думку апелянта, складення та видача нової довідки про грошове забезпечення станом 01.01.2023 згідно з вимогами позивача призводить до прямої дискримінації діючих військовослужбовців.
Позивач реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 у справі № 440/12078/25 – без змін.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач був вільнений з посади старшини ДПЧ-10 по охороні АТ «Укртатнафта» та набув право на державне пенсійне забезпечення відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З 10.05.2000 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі №440/13504/24 ухвалено, зокрема, наступне:
- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії.
Відповідачем на виконання зазначеного рішення підготовлена та надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області довідка від 17.02.2025 № 31/32/17-36 про грошове забезпечення позивача станом на 01.01.2023 для подальшого перерахунку пенсії, із зазначенням у ній посадового окладу 4700,00 грн, окладу за військовим (спеціальним) званням прапорщик 1450,00 грн., надбавка за вислугу років 45% - 2767,50 грн, надбавка за особливості проходження служби 1% - 89,18 грн, премія 10% - 470,00 грн.
Позивач не погоджується із тим, що у довідці відповідача зазначені та визначені додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавка за за особливості проходження служби 1% - 89,18 грн, премія 10% - 470,00 грн.
Позивач 08.07.2025 звертався до відповідача із заявою з приводу надання інформації про розміри щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення та розмір щомісячної премії за посадою: старшини ДПЧ-10 по охороні АТ «Укртатнафта» станом на 01.01.2023, та про середній розмір щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення та розмір щомісячної премії, що фактично виплачені за січень 2023 року за цією посадою.
Листом від 11.05.2025 відповідач дав відповідь, в якій надав інформацію про розмір грошового забезпечення у середніх розмірах, що фактично виплачені за прирівняною посадою старшини ДПЧ-10 по охороні АТ «Укртатнафта», згідно із якою премія складає 390% - 12012,00 грн, надбавка за особливості проходження служби - 50 % - 2922,48 грн.
Вважаючи, що розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії відповідачем протиправно зменшені у відсотковому виразі, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо зменшення у довідці від 17.02.2025 № 31/32/17-36 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року розміру надбавки за особливості проходження служби з 50% до 1% від посадового окладу, а премії - з 390% до 10% від посадового окладу.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідача слід зобов`язати скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року, зазначивши у такій розмір надбавки за особливості проходження служби на рівні 50% від посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років, а премії - на рівні 390% від посадового окладу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).
Згідно з частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 51 Закону №2262-XII, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Враховуючи наведені норми, підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведені на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
Колегія суддів звертає увагу на те, що спірним в даній справі є зазначення Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях у довідці про грошове забезпечення позивача №31/32/17-36 від 17.02.2025 станом на 01 січня 2023 року зменшених відсоткових показників надбавки за особливості проходження служби та премії.
Частиною 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Розмір грошового забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб визначається, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова №704), згідно з п. 4 якої у первісній редакції було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Постанова Кабінету Міністрів України № 704 набрала чинності з 01.03.2018.
Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Отже, на момент набрання чинності Постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Відтак, станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
29.01.2020 Шостий апеляційний адміністративний суд постановою у справі №826/6453/18 визнав протиправним та скасував пункт 6 Постанови № 103, який вносив зміни в п. 4 Постанови № 704.
Із цього слідує, що з дня набрання чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 діяла редакція п. 4 постанови № 704, яка була чинною до внесення вказаних змін, тобто з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Отже, з 29.01.2020 була відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018.
Крім цього, колегія суддів зазначає, що Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 у справі № 826/9052/18 було викладено висновки про необхідність зобов`язання Кабінету Міністрів України скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 стосовно внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», що свідчить про неможливість застосування п. 4 Постанови № 704 в редакції Постанови № 103.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне врахувати правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, в якій зроблено наступні висновки:
- з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
- через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);
- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, виникли підстави для перерахунку грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
При цьому, пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі - Закон № 294-IX), Закон України від 15.12.2021 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закон України від 02.12.2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2023 рік, відповідно, не містить.
Тобто положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом № 294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.
Так, частина 3 статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).
Отже, з огляду на визначені в частині 3 статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 №2710-IX із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Вказана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 12.09.2022 року у справі № 500/1813/21.
При цьому, як було зазначено раніше, пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 5 Постанови №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а також здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що як надбавка за особливості проходження служби, так і премія мають щомісячний характер.
Водночас, механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45), пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до пункту 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін Постановою № 103, яку рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 визнано протиправною та нечинною у відповідній частині) для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема, інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Зміст зазначеного пункту Порядку № 45 свідчить про те, що у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії щодо зазначення розміру премії (розмір якої, зокрема, є предметом спору у цій справі) належить вказувати середній розмір, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Аналогічну правову позицію щодо необхідності зазначення у відповідних довідках для перерахунку пенсій розміру премії, визначеного у середньому розмірі, що фактично виплачений за відповідною посадою, викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №802/2196/17-а, від 23.05.2024 у справі №380/19324/23.
Отже, надбавка за особливості проходження служби та премія у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 році мають зазначатися у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Верховний Суд, аналізуючи аналогічні правовідносини під час розгляду справи № 380/19324/23 як зразкової, у рішенні від 05.03.2024, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024, сформулював правовий висновок, відповідно до якого надбавка за особливості проходження служби та премія у довідках про розмір грошового забезпечення, зокрема, станом на 1 січня 2022 року, які видаються особам, пенсію яким призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на виконання рішення суду, у справах щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислені шляхом множення відповідних коефіцієнтів, зазначених у постанові КМУ № 704, на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня відповідного календарного року, зазначаються у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач є пенсіонером, якому призначена пенсія у порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 у справі №440/13504/24 відповідач виготовив довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 17.02.2025 № 31/32/17-36 із зазначенням у ній посадового окладу 4700,00 грн, окладу за військовим (спеціальним) званням прапорщик 1450,00 грн., надбавки за вислугу років 45% - 2767,50 грн, надбавки за особливості проходження служби 1% - 89,18 грн, премії 10% - 470,00 грн.
Відповідачем не заперечується, що дані складові грошового забезпечення позивача було зазначено відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року з суми 1762,00 грн.
Із урахуванням вказаних вище норм, колегія суддів зазначає, що такі складові грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби, премія мають розраховуватися у середніх розмірах відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відсоткове значення надбавки за особливості проходження служби та премії (розмір яких є предметом спору у цій справі) належить указувати у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Доводи відповідача стосовно того, що надбавка за особливості проходження служби (відсоток від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) та премія (відсоток від посадового окладу), які включено до довідки, не можуть бути визначені відповідно до вимог позивача, оскільки ці відсотки розраховуються відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року з суми – 1762,00 грн., не підтвердилися в ході розгляду колегією суддів.
Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги про те, що із набранням законної сили Постановою КМУ від 12.05.2023 № 481 передбачено здійснення розрахунку грошового забезпечення шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1762,00 грн, колегія суддів вважає, що такі доводи скарги є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам суду, оскільки вказана постанова набрала чинності 20.05.2023 року, а тому позивач має право на отримання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок) та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію, відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023.
Стосовно посилань апелянта на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13.05.2020 у справі №592/5164/16-а, колегія суддів зазначає, що спір у справі № 592/5164/16-а стосувався того, чи є накази Міністра оборони України про встановлення премії підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Разом із цим, у справі, яка розглядається, спірні правовідносини стосуються протиправності дій Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях щодо складення та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки від 17.02.2025 № 31/32/17-36 про грошове забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення та премії, що визначені у зменшеному розмірі.
Отже, висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у справі № 592/5164/16-а, не є релевантними для справи, яка розглядається.
Щодо доводів апелянта про те, що РСЦ ГСЦ МВС з 01 травня 2024 року уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 наказу МВС України № 129 від 25.02.2019 «Про призначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку пенсій)» (далі - Наказ № 129), зі змінами, внесеними наказом МВС України № 291 від 16.04.2021 «Про внесення зміни до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15 лютого МВС 2019 року № 129» (далі - Наказ № 291), визначено в Міністерстві внутрішніх справ України територіальні медичні об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києву уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення з покладанням таких функцій на відповідні сектори (відділ) із соціально-гуманітарних питань цих державних установ.
Пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 259 від 22.04.2024 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій» (далі - Наказ № 259) уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій в Міністерстві внутрішніх справ України визначено Відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до пункту 2 Наказу № 259 (зі змінами, внесеними Наказом № 432), уповноважено Головний сервісний центр МВС на видачу звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за їх зверненнями довідок про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18, а також на здійснення відповідно до законодавства України розгляд звернень таких осіб про видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за інші періоди з покладанням таких функцій на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС).
Пунктом 3 Наказу № 259 визначено, що пункт 2 наказу № 259 застосовується з 01.05.2024.
Таким чином, у спірних правовідносинах видача довідок до 21.04.2024 включно належала до повноважень Державної установи Територіальне медичне об`єднання по Харківській області, з 22.04.2024 по 30.04.2024 включно - Відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України, а з 01.05.2024, згідно з пунктом 2 Наказу №259 (зі змінами, внесеними Наказом № 432) - Регіональних сервісних центрів Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС).
Отже, у спірних правовідносинах Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях уповноважений на видачу позивачу довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023 для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023, а тому вказані доводи апелянта колегія суддів вважає необґрунтованими.
Водночас, колегія суддів вказує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 по справі № 440/12078/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова   Я.М. Макаренко