Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року 	справа № 580/828/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними та скасування постанов,
встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області (далі – Головне управління, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби від 13.01.2025 № 1 про накладення штрафу в розмірі 34000 грн постановлену стосовно ФОП ОСОБА_1 ;
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби від 13.01.2025 № 2 про накладення штрафу в розмірі 17000 грн постановлену стосовно ФОП ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог представниця позивача зазначила, що в результаті проведеної перевірки відповідач встановив розповсюджувачів та постачальників продукції, які можуть бути уповноваженими представниками виробника, чи імпортером продукції, тобто особами які мають усунути виявлені порушення, натомість позивач не є і не може вважатися особою, яка ввела продукцію в обіг, а тому його неможливо притягнути до відповідальності за виявлені порушення.
Ухвалою від 31 січня 2025 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справі (у письмову провадженні).
12.02.2025 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що на дату адресування постачальниками позивачу листів - 25.10.2024, ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 не були суб`єктами господарювання, оскільки припинили підприємницьку діяльність, у зв`язку із чим зазначила, що вказані особи не мали передумов бути у ланцюгу постачання продукції. Звернула увагу на те, що позивач свідомо вчиняв дії, що мають всі підстави бути розцінені як підробка документів, оскільки листи позивача про повернення продукції для приведення її у відповідність до встановлених вимог / усунення формальної невідповідності, адресовані ОСОБА_2 (вих № 06/11/2) і ОСОБА_3 (вих № 06/11/1), датовані ним 06.11.2024, тобто на 13 днів пізніше, ніж листи-відповіді на ці листи (відповіді датовані 25.10.2024). З урахуванням зазначеного відповідач дійшов висновку, що інформація, викладена в листах позивача, не є достатньою та повною. В результаті проведеної позапланової перевірки встановлено, що в місці розповсюдження відсутня продукція, яка була предметом планової перевірки характеристик продукції магазину “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, позивач не виконав дії, пов`язані із змістом обмежувального (корегувального) заходу, а його виконання не може бути визнане повним та результативним.
26.02.2025 до суду надійшли додаткові пояснення, у якому представниця позивача зазначила, що самі лише обставини звернення відповідача до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, без вироку суду, яким би були встановлені обставини підробки документів, не можуть вважатися доказом вчинення певними особами дій про які зазначає відповідач, а саме підроблення підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на листах. Також вказала, що оскільки ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 поставили продукцію, яка не відповідала встановленим вимогам, у них виникли зобов`язання щодо неналежного виконання умов купівлі-продажу даної продукції. Тому, взаємодія між ФОП ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з іншої сторони, згідно з вимогами цивільного законодавства, побудовані відповідно до звичаїв ділового обороту.
03.03.2025 до суду надійшли додаткові пояснення, у якому представниця позивача зазначила, що на момент розгляду адміністративних матеріалів відносно ФОП ОСОБА_1 факт підроблення документів встановлений не був, крім того повідомлення про вчинення можливого кримінального правопорушення було направлено після розгляду адміністративних матеріалів, 29.01.2025 року, про що зазначає сам відповідач у відзиві. Крім того зазначила, що оскільки ще під час засідання в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Черкаській області представниця служби вела себе некоректно і звинувачувала в підробки документів, то 17.01.2025 року ОСОБА_1 написав два листа – один до ОСОБА_2 , інший до ОСОБА_3 , де просив надати відповідні роз`яснення щодо порядку надсилання листів. 
05.03.2025 до суду надійшли додаткові пояснення, у якому представниця відповідача зазначила, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 25.10.2024 №№ 48, 49 позивачем не виконано; продукція, вказана в означених рішеннях, позивачем не утилізована; інформації про утилізацію продукції суб`єктами господарювання з ланцюга постачання позивачем Головному управлінню не надано. Вказані вище обставини ні окремо, ні в своїй сукупності додатковими поясненнями не спростовані.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.
На підставі наказу Головного управління від 11.10.2024 № 632-ОД та направлення від 11.10.2024 № 21 посадові особами управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління з 22.10.2024 по 25.10.2024 провели планову перевірку характеристик продукції, а саме: побутових ламп неспрямованого випромінення в частині їх відповідності вимогам Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для побутових ламп неспрямованого випромінення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 734, та Технічного регламенту щодо встановлення системи для визначення вимог з екодизайну енергоспоживчих продуктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2018 року № 804, електричного та електронного обладнання, в тому числі низьковольтного в частині його відповідності вимогам Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1067, електричного та електронного обладнання в частині його відповідності вимогам Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1077, електричного та електронного обладнання, в тому числі низьковольтного в частині його відповідності вимогам Технічного регламенту обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року № 139, за адресою: бульвар Бобринського, 15, місто Сміла, Черкаська область, магазин “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”.
В результаті проведеної перевірки (акт перевірки характеристик продукції від 22.10.2024 № 000020) встановлено факт розповсюдження продукції, що не відповідає встановленим вимогам, а саме: 
1) Світлодіодна лампа RIGHT HAUSEN LED Standard 22W Е27 А80 4000К HN15.1.11.0N, виробник: “RH ltd” Rm1708, A1 Нан Фунг Тавер, 173 Дес Воеукс Рд Централ, Хонконг, КНР, штр. код: 4823089605616: відсутня інформація про лампу, яка повинна бути видимою перед придбанням товару кінцевими споживачами, а саме: 
- час розігрівання лампи до 60% повної світлової віддачі (якщо менше 1 секунда може позначати як “миттєве повне світло”); 
- у випадку розробки для оптимального використання у нестандартних умовах (таких як температура навколишнього середовища Та 25°С), інформацію про ці умови, чим порушені вимоги пункту 3 Додатку 2 Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для побутових ламп неспрямованого випромінення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 734;
2) Світлодіодна лампа RIGHT HAUSEN LED Platinum 8W Е27 А60 4000К HN-28.1.02.0, виробник: “RH ltd” Rm1708, A1 Нан Фунг Тавер, 173 Дес Воеукс Рд Централ, Хонконг, КНР, штр. код: 4823089606545, відсутній знак відповідності технічним регламентам на продукті, на пакуванні та на супровідних документах, чим порушені вимоги пунктів 9, 11 Технічного регламенту щодо встановлення системи для визначення вимог з екодизайну енергоспоживчих продуктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 804.
Позивач відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” під час проведення перевірки надав копії видаткових накладних від 10 квітня 2022 року № РН-1004/259 (постачальник ФОП ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) та від 24 травня 2019 року № РН-2405/319 (постачальник ФОП ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), що надає змогу ідентифікувати суб`єкта господарювання в ланцюгу постачання, який поставив відповідну продукцію. 
За результатами аналізу наданих під час перевірки документів позивач був кваліфікований як розповсюджувач продукції.
За результатами планової перевірки характеристик продукції, відповідно до частини третьої статті 29 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” (далі – Закон) Головне управління винесло рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 25.10.2024 №№ 47, 48, 49, якими відповідно встановлено обмежувальні корегувальні заходи:
- відповідно до статті 30 Закону надання продукції тимчасово забороняється на ринку до приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами (рішення № 47 щодо тимчасової заборони надання продукції на ринку);
- відповідно до статті 30 Закону вимога вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання. При цьому спосіб виконання має право визначати виробник (уповноважена виробником особа, імпортер продукції за дорученням виробника) (рішення № 48 щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами); 
- відповідно до статті 29 Закону вимога вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання. При цьому спосіб виконання має право визначати виробник (уповноважена виробником особа, імпортер продукції за дорученням виробника) (рішення № 49 щодо усунення формальної невідповідності із встановленими вимогами). 
Термін виконання рішень – 25 листопада 2024 року.
Акт перевірки характеристик продукції від 22.10.2024 № 000020 та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 25.10.2024 №№ 47, 48, 49 вручені позивачу 25.10.2024, що підтверджується його власноручно проставленими підписами на вказаних документах.
Відповідно до листів від 06.11.2024 та видаткових накладних (а.с. 28-33), позивач направив ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 лампи, що слугували предметом перевірки, для приведення продукції у відповідність до встановлених вимог.
12.11.2024 до відповідача надійшло повідомлення про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (№ Вх-03-23- 03/2449-24), в якому позивач повідомив, що продукція, зазначена в рішеннях, в повному обсязі направлена постачальнику для усунення формальних невідповідностей та її приведення у відповідність до встановлених вимог. 
08.11.2024 позивач подав до Головного управління Повідомлення, до якого долучив фіскальні чеки, накладні, описи вкладень АТ “Укрпошта” щодо надіслання ламп ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 .
Рішенням від 25 листопада 2024 року № 3 про внесення змін до рішення(нь) Головним управлінням подовжено термін виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 25.10.2024 №№ 47, 48, 49 до 20 грудня 2024 року.
13.12.2024 позивач звернувся до Головного управління від позивача повідомлення про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у якому просив скасувати обмежувальні(корегувальні) заходи по ФОП ОСОБА_1 і визнати виконання рішень в повному обсязі, в зв`язку з тим, що вищезазначена продукція була повернута постачальнику для усунення формальних невідповідностей до вимог Технічного регламенту.
До повідомлення додав зокрема, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 2070109662750 ОСОБА_3 - 02.12.2024.
Також 16.12.2024 позивач звернувся до Головного управління із повідомленням про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у яких повідомив, що на виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 47 від 25.10.2024, № 48 від 25.10.2024, № 49 від 25.10.2024, № 3 від 25.11.2024 отримав відповіді від суб`єктів господарювання, яким відправлялися лампочки, для усунення формальних невідповідностей та додав листи постачальників ОСОБА_2 (від 25.10.2024 вих.№ 48) та ОСОБА_3 (вих № 47 від 25.10.2024) у яких вказані суб`єкти господарювання повідомили, що у зв`язку із припиненням ними підприємницької діяльності, продукція буде знищена найближчим часом.
Відповідно до наказу Головного управління від 23.12.2024 № 803-ОД та направлення від 23.12.2024 № 26 посадові особи управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління з 24.12.2024 по 27.12.2024 провели позапланову перевірку стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за адресою: АДРЕСА_3 , магазин “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, ФОП ОСОБА_1 про що склали Акт від 24.12.2024 № 000024, відповідно до якого: “встановлено, що в місці розповсюдження відсутня продукція, яка була предметом планової перевірки характеристик продукції магазину “ ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП ОСОБА_1 ”; “суб`єктом господарювання не виконано дії, пов`язані із змістом обмежувального (корегувального) заходу, а його виконання не може бути визнане повним та результативним”.
27.12.2024 Головне управління відносно позивача склало протоколи №№ 000001, 000002 про виявлене (і) порушення вимог Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” та Закону України “Про загальну безпечність нехарчової продукції” за результатами перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 25.10.2024 №№48, 49 відповідно, які вручені Головним управлінням позивачу 30.12.2024, що підтверджується його власноручно проставленими підписами на вказаних документах.
30.12.2024 позивач надав Головному управлінню заперечення та письмові пояснення до акту перевірки № 000024 від 24.12.2024.
06.01.2025 Головне управління надіслано ФОП ОСОБА_1 запрошення про участь 13.01.2025 в адміністративному провадженні (вих №5.1-0423-04/73-25). 13.01.2025 об 11 год. 00 хв. відбулось засідання стосовно виявлених правопорушень з боку позивача. 
За результатом розгляду матеріалів справи уповноважена особа Головного управління 13.01.2025 прийняла:
- постанову № 1 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 на суму 34000 грн за порушення вимог пункту 2 частини четвертої статті 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”: за результатами перевірки стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 25.10.2024 № 48 встановлено, що суб`єктом господарювання не виконано дії, пов`язані зі змістом обмежувального (корегувального) заходу, а саме: не вжито заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (при цьому спосіб виконання має право визначати виробник (уповноважена виробником особа, імпортер продукції за дорученням виробника) шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання; 
- постанову № 2 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 на суму 17000 грн за порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”: за результатами перевірки стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 25.10.2024 № 49 встановлено, що суб`єктом господарювання не виконано дії, пов`язані зі змістом обмежувального (корегувального) заходу, а саме: не вжито заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (при цьому спосіб виконання має право визначати виробник (уповноважена виробником особа, імпортер продукції за дорученням виробника) шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання.
Позивач вважає вказані постанови протиправними, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” від 02.12.2010 № 2735-VI (далі – Закон № 2735-VI). 
Відповідно до абзацу 8 статті 1 Закону № 2735-VI державний ринковий нагляд – це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. 
Метою здійснення державного ринкового нагляду, зважаючи на приписи частини першої статті 4 Закону № 2735-VI, є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Статтею 10 Закону № 2735-VI регламентовано, що ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом та Законом України “Про загальну безпечність нехарчової продукції”. Органи ринкового нагляду та сфери їх відповідальності визначаються Кабінетом Міністрів України. 
Приписами частини першої статті 11 Закону № 2735-VI визначено, що з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності органи ринкового нагляду: 
- проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування) (пункт 4); 
- вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (пункт 11). 
Частиною першою статті 15 Закону № 2735-VI посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд, наділено правом: 
- проводити випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування) (пункт 1); 
- вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. За згодою органу ринкового нагляду документи і матеріали, необхідні для здійснення ринкового нагляду, їх копії можуть надаватися йому мовою оригіналу або іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, якщо ця мова є зрозумілою для посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані у строк не більше ніж тридцять робочих днів за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду (пункт 3); 
- складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України “Про загальну безпечність нехарчової продукції” та встановлених вимог (пункт 5).
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 02.09.2015 № 667 (далі – Положення 1), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі, зокрема, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності. 
Пунктом 7 Положення 1 передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи. 
Головне управління діє на підставі Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24 лютого 2020 року № 167 (далі - Положення). 
Згідно з підпунктом 9 пункту 4 Положення Головне управління наділене повноваженнями у сфері державного ринкового нагляду.
Частиною першої статті 22 Закону № 2735-VІ передбачено, що, заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону № 2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону № 2735-VI орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність:
знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті;
не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом;
не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом;
декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог;
органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною;
вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.
Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.
У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції (ч. 4 ст. 29 Закону № 2735-VI).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 30 Закону № 2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону).
Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону № 2735-VI приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Процедура здійснення контролю стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів регламентована у Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.2007 № 1017.
Пунктами 4, 8, 9 Порядку № 1017 встановлено, що суб`єкт господарювання, якого стосується рішення, повинен у встановлений у рішенні строк подати органу ринкового нагляду, що прийняв рішення, повідомлення про його виконання за формою згідно з додатком. Повідомлення про виконання рішення подається суб`єктом господарювання незалежно від ступеня або результативності виконання ним рішення. Суб`єкт господарювання може додавати до повідомлення документи або їх копії, які підтверджують факт результативності виконання рішення.
Перевірка стану виконання рішення починається не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня надходження до органу ринкового нагляду повідомлення про його виконання, а в разі неподання суб`єктом господарювання такого повідомлення в установлений строк - не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня настання такого строку.
Під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду визначає ступінь та результативність виконання суб`єктом господарювання такого рішення.
Пунктом 13 Порядку № 1017 встановлено, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути змінені чи скасовані відповідними органами ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлень суб`єктів господарювання про виконання ними рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або за результатами перевірок стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень, проведених відповідно до статті 34 цього Закону. Зазначені рішення також можуть бути змінені за результатами розгляду органами ринкового нагляду клопотань, пояснень, заперечень та інформації, наданих суб`єктами господарювання відповідно до частин десятої і п`ятнадцятої цієї статті. Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, внесення змін до таких рішень чи їх скасування приймаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками (головою та членами або уповноваженою особою державного колегіального органу) відповідно до їх повноважень, визначених законами України.
Рішення про скасування та внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів приймаються у порядку, встановленому статтею 33 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” та набирають чинності з дня їх прийняття (п.14 Порядку № 1017).
Відповідальність суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України передбачена статтею 44 Закону № 2735-VІ.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 4 ст. 44 Закону № 2735-VI до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі:
- невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів (крім юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів - юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування;
- невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів (крім юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів - юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування.
Аналіз зазначених положень ст. 44 Закону № 2735-VI вказує на те, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у разі невиконання ним рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону.
Суд встановив, що за результатами аналізу наданих під час перевірки документів відповідач кваліфікував позивача як розповсюджувача продукції та прийняв рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 25.10.2024 №№ 47, 48, 49, щодо позивача. У свою чергу спірні постанови відповідач прийняв у зв`язку із встановленням, у місці розповсюдження, відсутності продукції, яка була предметом планової перевірки характеристик продукції магазину “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, та не виконанням ФОП ОСОБА_1 дій, пов`язаних із змістом обмежувального (корегувального) заходу, зазначивши, що виконання не може бути визнане повним та результативним.
Під час дослідження правомірності прийняття відповідачем спірних постанов, суд зазначає таке.
Суд врахував, що не відповідність продукції встановленим вимогам, стосувалась: 
1) Світлодіодна лампа RIGHT HAUSEN LED Standard 22W Е27 А80 4000К HN15.1.11.0N, виробник: “RH ltd” Rm1708, A1 Нан Фунг Тавер, 173 Дес Воеукс Рд Централ, Хонконг, КНР, штр. код: 4823089605616: відсутня інформація про лампу, яка повинна бути видимою перед придбанням товару кінцевими споживачами, а саме: 
- час розігрівання лампи до 60% повної світлової віддачі (якщо менше 1 секунда може позначати як “миттєве повне світло”); 
- у випадку розробки для оптимального використання у нестандартних умовах (таких як температура навколишнього середовища Т 25°С), інформацію про ці умови, чим порушені вимоги пункту 3 Додатку 2 Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для побутових ламп неспрямованого випромінення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 734;
2) Світлодіодна лампа RIGHT HAUSEN LED Platinum 8W Е27 А60 4000К HN-28.1.02.0, виробник: “RH ltd” Rm1708, A1 Нан Фунг Тавер, 173 Дес Воеукс Рд Централ, Хонконг, КНР, штр. код: 4823089606545, відсутній знак відповідності технічним регламентам на продукті, на пакуванні та на супровідних документах, чим порушені вимоги пунктів 9, 11 Технічного регламенту щодо встановлення системи для визначення вимог з екодизайну енергоспоживчих продуктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 804.
Аналіз виявлених невідповідностей вказує на те, що у спірних правовідносинах відсутня на вищевказаних лампах інформація може бути відображена виключно виробником продукції або уповноваженої виробником особою, імпортером продукції за дорученням виробника з огляду на її специфіку. 
Суд встановив, що згідно довідки ФОП ОСОБА_1 від 24.10.2024 № 24/10, на залишку у ФОП ОСОБА_1 на 24.10.2024 рік обліковується така кількість: Лампа 8Вт Е27 Platinum 4000К LED Right Hausen HN-28.1.02.0 - 13 шт; Лампа 22Вт Е27 Standart 4000К LED Right Hausen HN-15.1.11.0 - 2 шт.
Відповідно до листів від 06.11.2024 та видаткових накладних (а.с. 28-33) позивач направив ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 лампи, що слугували предметом перевірки у вказаній вище кількості, для приведення продукції у відповідність до встановлених вимог.
12.11.2024 до Головного управління від позивача надійшло повідомлення про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (№ Вх-03-23- 03/2449-24), в якому позивач повідомив, що продукція, зазначена в рішеннях, в повному обсязі направлена постачальнику для усунення формальних невідповідностей та її приведення у відповідність до встановлених вимог. 
08.11.2024 позивач подав до Головного управління Повідомлення, до якого долучив фіскальні чеки, накладні, описи вкладень АТ “Укрпошта” щодо надіслання ламп ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 
09.01.2025 представниця позивача – адвокат Семенюк О.Г. подала до Головного управління пояснення, до яких додала копії листів від постачальників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 26.12.2024, у яких вказані суб`єкти господарювання підтвердили отримання ламп, повідомили про перебування у них ТМЦ а також про те, що у зв`язку із припиненням ними підприємницької діяльності, неможливо виконати вимогу щодо маркування та нанесення знаків відповідності технічному регламенту у зв`язку із чим ними прийнято рішення про утилізацію продукції найближчим часом.
Аналіз встановлених обставин вказує на те, що позивач вчинив дії для приведення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, у відповідність, а саме: зупинив її реалізацію, вилучив із реалізації та направив продукцію контрагентам, у яких здійснював її придбання (ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 ) в ланцюгу постачання.
За таких обставин, суд зазначає, що, з огляду на специфіку виявлених невідповідностей, позивач вчинив усі залежні від нього дії для приведення продукції у відповідність встановленим вимогам.
У свою чергу відповідач, застосовуючи до позивача штрафні санкції, не зазначив конкретних дій, які позивач зобов`язаний був вчинити для приведення продукції у відповідність, проте не вчинив.
Суд врахував, що невиконання вимог контролюючого органу у частині приведення продукції у відповідність зумовлена рішенням контрагентів позивача про утилізацію продукції, відтак бездіяльність у діях позивача відсутня. 
Щодо покликання представниці відповідача про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не мали передумов бути у ланцюгу постачання продукції з огляду на припинення ними підприємницької діяльності, суд зазначає таке. 
Ланцюг постачання продукції (у визначенні Закону України “Про загальну безпечність нехарчової продукції”) – послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача). 
Суд врахував, що продукція, яка стала предметом перевірки, була придбана позивачем у ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується видатковими накладними від 24.05.2019 № РН-2405/319 та від 10.04.2022 № РН-1004/259. 
Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Згідно з п. 70 постанови ВП ВС від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.
Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 поставили продукцію позивачу, яка не відповідала встановленим вимогам, то позивач обґрунтовано звернувся до них щодо приведення продукції у відповідність встановленим вимогам.
З урахуванням зазначеного, покликання представниці відповідача у цій частині суд вважає необґрунтованим.
Представниця відповідача також зазначає, що за відсутності у позивача інформації про ланки ланцюга постачання, що передували ОСОБА_2 та Василенко О.Є., саме позивач мав би утилізувати продукцію. Суд вважає такі покликання непослідовними, оскільки такі дії позивача суперечили б обмежувальним заходам, встановлених рішеннями від 25.10.2024 №№ 48,49 (вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання. При цьому спосіб виконання має право визначати виробник, уповноважена виробником особа, імпортер продукції за дорученням виробника).
Суд також відхиляє покликання представниці відповідача на сумнівність листів від 25.10.2024, оскільки станом на час прийняття спірних постанов відповідачу були надані листи контрагентів позивача від 26.12.2024, які не ставляться відповідачем під сумнів.
З урахуванням зазначеного суд доходить висновку, що спірні рішення не відповідають ст. 2 КАС України, оскільки прийняті необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та непропорційно, у зв`язку із чим їх належить визнати протиправними та скасувати.
Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для ухвалення рішення по суті спору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат з правничої допомоги, суд враховує таке.
У позовній заяві представниця позивача просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 132 КАС України такі витрати належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд врахував, що в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представниця позивача подала суду договір про надання правової допомоги від 30.12.2024 б/н, Додаток № 1 до Договору від 30.12.2024 відповідно до якого розмір гонорару складає 13000 грн, квитанцію АТ КБ “ПРИВАТБАНК” від 07.03.2025 на суму 13000 грн, акт виконаних робіт від 10.03.2025.
Представниця відповідачів подала до суду клопотання, у якому просила звільнити відповідача від сплати витрат на правничу допомогу. У обґрунтування зазначила про необґрунтованість та не співмірність заявленого розміру витрат у розумінні викладу частини п`ятої статті 134 КАС України. Зазначила, що надані докази не можуть бути розцінені як достовірні докази у зв`язку із відсутністю у них ознак достатності, а сума за надання правничої допомоги у розмірі 13000,0 грн не є документально підтвердженою з огляду на відомості, надані представником позивача разом із заявою.
Під час надання оцінки вказаним доводам, суд зазначає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката підтверджені належними доказами, оскільки договір про надання правової допомоги від 30.12.2024 б/н (п. 7.2) обумовлює, що вартість послуг адвоката встановлюється сторонами у додатку до договору. У свою чергу, Додаток № 1 до Договору від 30.12.2024 встановлює, що розмір гонорару складає 13000 грн, а квитанція АТ КБ “ПРИВАТБАНК” від 07.03.2025 на суму 13000 грн підтверджує фактичну сплату зазначеної суми витрат.
Разом з тим, під час дослідження питання співмірності заявленого розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд зазначає таке.
Відповідно до Акту виконання робіт (надання послуг) № 1 заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката складається із: послуг з надання правової інформації, консультація і роз`яснення з правових питань - 2000,00 грн; підготовка адміністративного позову - 8000,00 грн; підготовка додаткових пояснень - 3000,00 грн.
Суд зазначає, що підготовка додаткових пояснень не є обов`язковою дією у спірних правовідносинах, у зв`язку із суд доходить висновку про необхідність виключення вартості цієї послуги із заявленого розміру витрат на оплату послуг адвоката.
Виходячи із критеріїв співмірності, обґрунтованості та пропорційності, беручи до уваги обсяг витраченого часу для підготовки та подання цієї позовної заяви та доданих матеріалів, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби від 13.01.2025 № 1 про накладення штрафу в розмірі 34000 грн постановлену стосовно ФОП ОСОБА_1 .
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби від 13.01.2025 № 2 про накладення штрафу в розмірі 17000 грн постановлену стосовно ФОП ОСОБА_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 );
2) відповідач – Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області (18008, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Смілянська, 120, код ЄДРПОУ 40333440).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 20.02.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК