ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2026 року м.Дніпро 
Справа № 904/2496/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кошлі А.О. (доповідач), суддів: Кучеренко О.І., Стефанів Т.В.
розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «F & C REALTY» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 (суддя Красота О.І.) у справі № 904/2496/25
за позовом: Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ідентифікаційний код юридичної особи 33874388)
до відповідача: приватного акціонерного товариства «F & C REALTY» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18А; ідентифікаційний код юридичної особи 23496142)
про стягнення коштів за користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:
Криворізька міська рада (позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до приватного акціонерного товариства «F & C REALTY» і просить суд стягнути заборгованість з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:08:408:0006 за період з 01.01.2022 до 31.12.2024 у розмірі 368 714,81 грн, пеню у розмірі 81 766,07 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди земельної ділянки № 2021046 від 21.01.2021 в частині повної та своєчасної оплати орендних платежів.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 у справі № 904/2496/25 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «F & C REALTY» на користь Криворізької міської ради заборгованість з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:08:408:0006 за період з 01.01.2022 до 31.12.2024 у розмірі 368 714,81 грн, пеню у розмірі 81 766,07 грн, судовий збір у розмірі 5 405,77 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що між Криворізькою міською радою та ПрАТ «F & C REALTY» 21.01.2021 укладено Договір оренди земельної ділянки № 2021046, за яким відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:08:408:0006, площею 0,1699 га, розташовану на пр-ті Поштовий, 14 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, для розміщення готельного комплексу «Готель «Металург». Державна реєстрація Договору здійснена 02.03.2021. Суд першої інстанції встановив, що відповідно до рішень Криворізької міської ради ставка орендної плати за земельну ділянку з кодом цільового призначення 03.07 становила 1,2% від нормативної грошової оцінки у 2022–2023 роках та 0,9% у 2024 році. За інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відповідач задекларував та сплатив орендну плату за 2022 рік у розмірі 57 095,22 грн, за 2023 рік – 65 659,55 грн, за 2024 рік декларування та сплата відсутні. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості з орендної плати та пені, визнав його вірним, та з урахуванням положень ст. ст. 206, 96, 124, 125 Земельного кодексу України, ст. ст. 13, 21, 24 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 288, 289 Податкового кодексу України, ст. ст. 525, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:
Не погодившись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 у справі № 904/2496/25, ПрАТ «F & C REALTY» (апелянт, скаржник) звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: поновити пропущений строк для подачі у якості доказів копій платіжних інструкцій в національній валюті № 6471 від 29.02.2024 на 128 000,00 грн, № 6472 від 29.02.2024 на суму 7 667,58 грн, № 6802 від 29.03.2024 на суму 7 667,58 грн, № 6803 від 29.03.2024 на суму 2 510,05 грн, № 9198 від 15.01.2025 на суму 185 343,87 грн; приєднати зазначені копії платіжних інструкцій до матеріалів справи № 904/2496/25 та здійснити дослідження доказів, які не були досліджені судом першої інстанції; скасувати частково рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 у справі № 904/2496/25 та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким позов Криворізької міської ради задовольнити частково та стягнути з ПрАТ «F & C REALTY» на користь Криворізької міської ради заборгованість з орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:08:408:0006 за період з 01.01.2022 до 31.12.2024 у розмірі 160 280,50 грн, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Узагальнення доводів апеляційної скарги:
Апелянт вважає оскаржуване судове рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам, встановленим частинами 1– 5 ст. 236 ГПК України, оскільки воно не відповідає фактичним обставинам справи.
Скаржник зазначає, що позивач у позовній заяві стверджує про несплату відповідачем орендної плати за період з 01.01.2022 по 31.12.2024 у розмірі 368 714,81 грн за земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:08:408:0006, площею 0,1699 га, за Договором оренди земельної ділянки № 2021046 від 21.01.2021. Однак, на думку апелянта, така сума боргу не відповідає фактичним обставинам справи. Відповідно до пояснювальної записки до розрахунку заборгованості (додаток 6 до позовної заяви) річна орендна плата за землю, яку ПрАТ «F&C REALTY» зобов`язане сплачувати за Договором, у 2022 році становить 160 795,55 грн, у 2023 році – 184 914,88 грн, у 2024 році – 145 480,88 грн, тобто за 2022– 2024 роки підлягало до сплати 491 469,58 грн.
Апелянт стверджує, що ТОВ «СКН «СУЧАСНА КОМЕРЦІЙНА НЕРУХОМІСТЬ» сплатило за ПрАТ «F&C REALTY» за період з 2022 по 2024 роки орендну плату, що передбачено ст. 528 ЦК України, на загальну суму 331 189,08 грн. Ця обставина підтверджується копіями платіжних інструкцій в національній валюті № 6471 від 29.02.2024 на 128 000,00 грн, № 6472 від 29.02.2024 на суму 7 667,58 грн, № 6802 від 29.03.2024 на суму 7 667,58 грн, № 6803 від 29.03.2024 на суму 2 510,05 грн, № 9198 від 15.01.2025 на суму 185 343,87 грн. З огляду на це, реальна заборгованість ПрАТ «F&C REALTY» перед Криворізькою міською радою, за твердженням апелянта, становить 160 280,50 грн. Відповідно, розмір нарахованої пені в розмірі 81 766,07 грн також не є достовірним і не підлягає стягненню у вказаному в позові розмірі.
Скаржник зазначає, що вказані платіжні інструкції, які підтверджують виконання грошових зобов`язань за Договором, перебували у володінні ТОВ «СКН «СУЧАСНА КОМЕРЦІЙНА НЕРУХОМІСТЬ» та були отримані відповідачем тільки 09.02.2026, що унеможливило відповідача належним чином повідомити суд першої інстанції про фактичні обставини даної справи з поважних причин. У зв`язку з цим апелянт заявляє клопотання про долучення зазначених доказів до матеріалів справи та їх дослідження судом апеляційної інстанції.
Апелянт вважає, що твердження позивача про несплату ПрАТ «F&C REALTY» орендної плати за період з 01.01.2022 по 31.12.2024 у розмірі 368 714,81 грн не відповідає фактичним обставинам справи через недобросовісність позивача щодо неврахування останнім грошових надходжень зі сплати орендної плати за Договором, чим позивач порушив приписи ст. ст. 3, 12 ЦК України та ст. 43 ГПК України.
Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:
Криворізька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги ПрАТ «F & C REALTY» та вважає її необґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 – без змін, посилаючись на наступне:
Криворізька міська рада звертає увагу на зміст ст. 206 Земельного кодексу України, за якою використання землі в Україні є платним, а Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, розмір якого визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною. За п. 31 Договору оренди земельної ділянки від 21.01.2021 Орендар зобов`язаний здійснювати систематичну сплату орендної плати в повному обсязі та у встановлений Договором строк. Відтак, в силу приписів Закону та узгоджених умов Договору оренди своєчасна та у повному обсязі сплата орендної плати віднесена до обов`язків саме відповідача, з огляду на що твердження про нібито неможливість надати докази сплати орендної плати до суду першої інстанції позивач вважає недостатніми.
Позивач зазначає, що відповідно до ст. ст. 15, 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний стати на облік у контролюючих органах, складати звітність щодо обчислення і сплати податків та зборів, подавати декларації та сплачувати податки у строки та розмірах, встановлених Кодексом. Згідно з п. 54.1 ст. 54 та п. 286.2 ст. 286 ПК України платник плати за землю самостійно обчислює суму податкового зобов`язання та подає податкову декларацію на поточний рік.
Як вбачається із долученої до позову інформації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 02.04.2025 № 15744/5/04-36-04-15-11, ПрАТ «F & C REALTY» обліковується в податковому органі як платник орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:08:408:0006, ним задекларовано та сплачено: у 2022 році – 51 904,69 грн, у 2023 році – 65 659,55 грн, у 2024 році декларування та сплата відсутня. Саме ці суми коштів були враховані Криворізькою міською радою під час здійснення розрахунку заборгованості з орендної плати. При цьому, як вважає позивач, вбачається неправильне обчислення (заниження) ПрАТ «F & C REALTY» суми податкового зобов`язання зі сплати орендної плати в 2022– 2023 роках.
Відносно долучених до апеляційної скарги платіжних інструкцій Криворізька міська рада звертає увагу суду, що вони датовані 2024 роком та одна – 15.01.2025. Разом з тим, інформація податкового органу була надана 02.04.2025, а відтак задекларовані та сплачені відповідачем кошти на означену дату були у ній відображені. Позивач також зазначає, що відповідно до норм податкового законодавства сплачені кошти понад розмір задекларованих мають статус надмірно сплачених та є джерелом сплати грошових зобов`язань за наступні періоди, що відповідно до приписів ст. 87 ПК України здійснюється без заяви платника податків. Відтак, у даній справі належним доказом сплати орендної плати є саме інформація податкового органу щодо задекларованих та сплачених відповідачем коштів за орендне користування земельною ділянкою комунальної форми власності.
Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Кошля А.О., судді: Кучеренко О.І., Стефанів Т.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2026 апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «F & C REALTY» залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.
На виконання ухвали суду апелянтом 20.02.2026 подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «F & C REALTY» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 у справі № 904/2496/25, витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області справу № 904/2496/25, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
13.03.2026 матеріали справи № 904/2496/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
09.02.2026 ПрАТ «F & C REALTY» у складі апеляційної скарги було подано клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі у якості доказів копій платіжних інструкцій в національній валюті № 6471 від 29.02.2024 на 128 000,00 грн, № 6472 від 29.02.2024 на суму 7 667,58 грн, № 6802 від 29.03.2024 на суму 7 667,58 грн, № 6803 від 29.03.2024 на суму 2 510,05 грн, № 9198 від 15.01.2025 на суму 185 343,87 грн, їх приєднання до матеріалів справи та здійснення дослідження зазначених доказів, які не були досліджені судом першої інстанції. Клопотання обґрунтоване тим, що вказані платіжні інструкції перебували у володінні ТОВ «СКН «СУЧАСНА КОМЕРЦІЙНА НЕРУХОМІСТЬ» та були отримані відповідачем лише 09.02.2026, що, на думку апелянта, унеможливило подання цих доказів до суду першої інстанції з поважних причин.
Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 у справі № 904/2496/25, яким позов Криворізької міської ради до ПрАТ «F & C REALTY» про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку та пені задоволено в повному обсязі.
Апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої заборгованості з орендної плати, стверджуючи, що суд не врахував часткову оплату орендної плати, здійснену третьою особою – ТОВ «СКН «СУЧАСНА КОМЕРЦІЙНА НЕРУХОМІСТЬ» на загальну суму 331 189,08 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, які не були подані до суду першої інстанції. Також апелянт не погоджується з розміром нарахованої пені та заявляє клопотання про поновлення строку для подання зазначених доказів та їх дослідження судом апеляційної інстанції.
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що:
21.01.2021 між Криворізькою міською радою та ПрАТ «F & C REALTY» укладено Договір оренди земельної ділянки № 2021046, за яким відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:08:408:0006, площею 0,1699 га, розташовану на пр-ті Поштовий, 14 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, для розміщення готельного комплексу «Готель «Металург», з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07). Державна реєстрація Договору здійснена 02.03.2021 № 40882674, строк дії Договору – 5 років, дата закінчення дії – 21.01.2026.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення Договору згідно з витягом від 05.01.2021 № 97-4-0.22-20/165-21 становила 5 767 221,52 грн. Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 523, яке набрало чинності 01.01.2022, затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу.
За умовами п. 8 Договору орендна плата вноситься виключно у грошовій формі, розмір орендної плати не є сталим і змінюється без внесення змін до Договору у разі встановлення Криворізькою міською радою нового розміру орендної плати на відповідний рік. Згідно з п. 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.
Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 506, зі змінами, встановлено ставки орендної плати за землю: 1,2% від нормативної грошової оцінки у 2022– 2023 роках та 0,9% у 2024 році (зі змінами, внесеними рішенням від 27.06.2023 № 2015) для земельних ділянок з кодом цільового призначення 03.07.
Згідно з п. п. 13, 21 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, стягується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання з розрахунку 120% річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день, при цьому термін нарахування пені не обмежується.
Згідно з листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 02.04.2025 № 15744/5/04-36-04-15-11 відповідач задекларував та сплатив орендну плату: за 2022 рік – 57 095,22 грн, за 2023 рік – 65 659,55 грн, за 2024 рік – декларування та сплата відсутні. Згідно з даними інтегрованої картки платника станом на 02.04.2025 заборгованість по Центрально-Міському району відсутня.
31.05.2024 відповідач отримав претензію від 24.05.2024 за № 20/18-3723 щодо належного виконання умов Договору.
Щодо правової кваліфікації спірних правовідносин та підстав для задоволення/відмови у задоволенні позову, колегія суддів зазначає наступне.
21.01.2021 між Криворізькою міською радою та приватним акціонерним товариством «F & C REALTY» укладено Договір оренди земельної ділянки № 2021046 (далі – Договір).
Згідно з п. 1 Договору Орендодавець на підставі рішення Криворізької міської ради від 23.12.2020 № 153 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним особам» надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови – за цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) для розміщення готельного комплексу «Готель «Металург» з кадастровим номером 1211000000:08:408:0006, яка розташована на пр-ті Поштовий, 14 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1699 га (п. 2 Договору).
Пунктом 3 Договору передбачено, що на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: 
- будівля готельного комплексу «Готель «Металург» згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2013 № 8930474, право власності зареєстровано 05.08.2013 № 2366067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 148861912110;
- нежитлове приміщення згідно із витягом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.08.2013 № 8361088, право власності зареєстровано 05.08.2013 № 2215533, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 139510012110, а також інші об`єкти інфраструктури: охоронні зони навколо інженерних мереж. 
Відповідно до п. 4 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення Договору згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 05.01.2021 № 97-4-0.22-20/165-21 становить 5 767 221,52 грн.
Земельна ділянка вважається переданою Орендодавцем Орендареві з моменту державної реєстрації права оренди (п. 6 Договору).
Відповідно до п. 7 Договору цей Договір укладено терміном на 5 років. Дата закінчення дії Договору оренди обчислюється від дати його укладання. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту його державної реєстрації. 
Договір оренди земельної ділянки поновлюється на умовах, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
Після закінчення строку дії Договору Орендар, який належно виконував обов`язки за умовами Договору, має переважне право перед іншими особами поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію, додавши до листа-повідомлення проєкт додаткової угоди.
За умовами п. 8 Договору орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі:
- у 2020 році у розмірі 0,9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Криворізької міської ради від 26.06.2019 № 3897 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2020 році»;
- починаючи з 01.01.2021 у розмірі 0,9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до рішення Криворізької міської ради від 30.06.2020 № 4799 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2021 році».
Розмір орендної плати не є сталим і змінюється без внесення змін до Договору у разі внесення змін до Податкового кодексу України та встановлення Криворізькою міською радою нового розміру орендної плати за землю на відповідний рік.
За умовами п. 9 Договору розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є сталим і змінюється без внесення змін до Договору у разі затвердження Криворізькою міською радою нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міста, у зв`язку із проведенням її щорічної індексації та на інших підставах, визначених законодавством України. 
Орендар самостійно здійснює індексацію нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до інформації центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, після чого самостійно обчислює суму орендної плати щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подає відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік.
Згідно з п. 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою. Строки платежу не є сталими і можуть змінюватись відповідно до вимог чинного законодавства України без внесення змін до Договору.
Відповідно до п. 12 Договору розмір орендної плати переглядається без внесення змін до Договору у разі:
- зміни умов господарювання, передбачених Договором;
- зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;
- зміни річного розміру орендної плати на підставі рішення Криворізької міської ради;
- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;
- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
- в інших випадках, передбачених законом та цим Договором.
Згідно з п. 13 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, зокрема стягується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120% річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день.
Термін нарахування пені за прострочення сплати грошового зобов`язання не обмежується і встановлюється від першого дня виникнення прострочення до дня погашення включно. 
За умовами п. 14 Договору земельна ділянка передається в оренду для розміщення готельного комплексу «Готель «Металург».
Пунктом 15 Договору передбачено, що цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07).
Згідно з п. 21 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, стягується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120% річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день.
За умовами п. 28 Договору Орендодавець має право, зокрема на своєчасне внесення у повному обсязі орендної плати.
Згідно з п. 31 Договору Орендар зобов`язаний, зокрема здійснювати оплату за фактичне користування земельною ділянкою за період від дати закінчення дії попереднього договору оренди (державна реєстрація права оренди від 09.03.2016 № 5137810) з додатковою угодою (державна реєстрація права оренди від 11.10.2017 № 5137810) до дати державної реєстрації права оренди, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства України; систематично сплачувати орендну плату у повному обсязі в установлений Договором строком; у строки, встановлені законодавством України, надавати до органів державної податкової служби податкову звітність з орендної плати за землю. 
Договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами та набирає чинності з моменту його державної реєстрації відповідно до закону (п. 42 Договору). 
Державна реєстрація Договору була здійснена 02.03.2021 № 40882674, дата закінчення дії – 21.01.2026. 
Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 506, зі змінами, встановлено ставки плати за землю та пільги зі сплати земельного податку на території міста Кривого Рогу на 2022 рік (далі – Рішення від 26.05.2021 № 506), яким установлено, у т.ч. ставки земельного податку та ставки орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженого Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, та яке набрало чинності з 01.01.2022.
Відповідно до п.п. 1, 15 Договору земельна ділянка з кадастровим номером 1211000000:08:408:0006 за цільовим призначенням віднесена до коду 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що становить: 
- 1,2 % від нормативної грошової оцінки земель міста у 2022-2023 роках (рядок 03.07 у додатку 2 до Рішення від 26.05.2021 № 506);
- 0,9 % від нормативної грошової оцінки земель міста у 2024 році (рядок 03.07 у додатку 2 до Рішення від 26.05.2021 № 506, зі змінами, внесеними Рішенням від 27.06.2023 № 2015).
Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 523, яке набрало чинності 01.01.2022, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, розроблену Державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя». 
Згідно з листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 02.04.2025 № 15744/5/04-36-04-15-11 відповідач за земельну ділянку з кадастровим номером 1211000000:08:408:0006, площею 0,1699 га, визначає податкові зобов`язання:
- 2021 рік – задекларовано 51 904,69 грн., сплачено 51 904,69 грн.;
- 2022 рік – задекларовано 57 095,22 грн., сплачено 57 095,22 грн.;
- 2023 рік – задекларовано 65 659,55 грн., сплачено 65 659,55 грн.;
- 2024 рік – задекларовано - , сплачено - .
Згідно з даними інтегрованої картки платника станом на 02.04.2025 заборгованість по Центрально-Міському району відсутня.
31.05.2024 відповідач отримав претензію від 24.05.2024 за № 20/18-3723 щодо належного виконання умов Договору. 
Відповідач не сплатив Позивачу орендну плату за період з 01.01.2022 по 31.12.2024 у розмірі 368 714,81 грн.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до положень статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
Суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від факту державної реєстрації земельної ділянки за громадою (ст. 80 Земельного кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради мають право передавати земельні ділянки комунальної власності у власність або користування для всіх потреб. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду таких земель здійснюється на підставі рішення відповідного органу.
Землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону.
Положеннями статей 206 Земельного кодексу України та 270 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.
Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Згідно з ч. 1-3 ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України Про оренду землі орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, справляється виключно у грошовій формі.
Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 13 Закону України Про оцінку земель для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, яка являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами (ст. 1 Закону України Про оцінку земель).
Згідно з абз. 1-3 ст.13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем.
Водночас обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (частина перша статті 13 Закону № 1378-IV). Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає приписам частини другої статті 632 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Нормативне регулювання визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок державної або комунальної власності відбувається за імперативно встановленою формулою множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт, який погоджується сторонами в договорі, але у законодавчо встановлених межах. Розмір нормативної грошової оцінки згідно з наведеними вище законодавчими нормами встановлюється відповідним органом місцевого самоврядування.
Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки - підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж установлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20).
За інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ПрАТ «R& CREALTY» в порушення умов Договору протягом 2022-2024 років не сплачує орендну плату за землю у належному розмірі. 
Сума заборгованості період 01.01.2022-31.12.2024 з урахуванням пені складає 450 480,88 грн., у т.ч.:
01.01.2022 – 31.12.2022 – 137 543,98 грн;
01.01.2023 – 31.12.2023 – 152 378,25 грн;
01.01.2024 – 31.12.2024 – 160 558,65 грн.
За порушення строків сплати орендної плати за землю на суму заборгованості нарахована пеня згідно ст.129 Податкового кодексу України та умов Договору.
Розрахунок розміру пені за прострочення орендної плати за землю за місяць: 
3м * 120% НБУ : 365 * Кд : 100, де:
3м - сума заборгованості з орендної плати за місяць;
120% НБУ - 120% річних облікової ставки НБУ в день;
365 - кількість днів у році;
Кд - кількість днів прострочення виконання зобов`язань.
Загальна сума заборгованості за Договором за період 01.01.2022 - 31.12.2024 з урахуванням пені 450 480,88 грн.
Апеляційний суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, та, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку, що орендар земельної ділянки задекларував меншу суму орендної плати, ніж передбачено договором, що є порушенням умов договору та податкового законодавства.
Стосовно клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі у якості доказів копії платіжних інструкцій, які підтверджують сплату оренди за користування земельною ділянкою ПрАТ «F & С REALTY», колегія суддів зазначає наступне.
Положення ч. 2 ст. 42 ГПК України, серед іншого, встановлюють, що учасники справи зобов`язані:
- сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;
- подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;
- виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;
-виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3 ст. 80 ГПК України).
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3 та ч. 4 ст. 80 ГПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, при вирішенні спору між сторонами у суді першої інстанції відповідач відзив на позов до суду не надав, з огляду на що місцевий господарський суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.
Під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз Господарського процесуального кодексу України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.
Процесуальний строк виступає одним з ключових елементів господарсько-процесуальної форми, і у цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених ГПК України часових рамках.
Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи, також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.
Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.
Питання щодо поновлення встановленого законом строку безпосередньо пов`язане з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).
Суд враховує, що вирішення питання щодо поновлення строку на вчинення процесуальних дій перебуває у межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.
У тому випадку, коли у встановлений законом строк учаснику справи виконати певні процесуальні дії не є можливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації, у такого учасника виникає унормована законом можливість ініціювати поновлення процесуального строку, у спосіб звернення до суду із заявою, в якій має бути наведено причини пропуску строку; суд же лише має здійснити оцінку причин пропуску строку, наведених заявником, на предмет їх поважності. Інший підхід порушував би принципи диспозитивності та змагальності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 06.12.2023 у справі №918/604/23.
Частина восьма статті 80 ГПК України передбачає, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
За ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі у якості доказів копій платіжних інструкцій про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою, апелянт зазначає, що вказані платіжні інструкції, які підтверджують виконання грошових зобов`язань за Договором, перебували у володінні ТОВ «СКН «СУЧАСНА КОМЕРЦІЙНА НЕРУХОМІСТЬ», та були отримані відповідачем тільки 09.02.2026, що унеможливило відповідача належним чином повідомити суд першої інстанції про фактичні обставини даної справи з поважних причин.
В свою чергу, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст. 81 ГПК України).
Однак, наведене вище клопотання відповідачем у суді першої інстанції не було подано.
Виходячи з принципу змагальності в господарському процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Господарським процесуальним кодексом України, суд виключно у межах власних дискреційних повноважень та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду.
У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.
Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Таким чином, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було попущено та чи підлягає він поновленню, при цьому суд, надаючи оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 918/115/16, від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі № 921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі № 926/1037-6/15).
Відповідно до приписів статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Всупереч вказаному, клопотання ПрАТ «F & C REALTY» не містить викладу причин та обставин, які б були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення ПрАТ «F & C REALTY» та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного подання клопотання про витребування доказів.
Положення ст.119 ГПК України передбачають, що особа яка заявляє клопотання про продовження такого строку має вказати поважні причини пропуску процесуального строку. Поряд з цим норми названої статті не передбачають посилання у клопотанні про поновлення процесуального строку, на обстави які вказані у інших клопотаннях про витребування доказів, які вже розглянуті судом і їм надана оцінка, а також відмовлено у їх задоволенні.
Вищенаведені обставини та бездіяльність ПрАТ «F & C REALTY» при вирішенні спору судом першої інстанції враховані апеляційним судом, через що колегія суддів доходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання в якості доказів копій платіжних інструкцій за відсутності доведених ПрАТ «F & C REALTY» об`єктивних перешкод для подання клопотання про витребування судом зазначених доказів у суді першої інстанції у межах процесуальних строків.
Відтак, судова колегія вважає, що у даному випадку скаржник, подаючи апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 у справі № 904/2496/25, хоче виправити наслідки власної бездіяльності у суді першої інстанції та використати розгляд справи в апеляційному суді для сформування нової доказової бази.
Однак, як зазначено у постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №910/11152/19, при поданні доказів, які не були подані до суду першої інстанції, апеляційний господарський суд повинен мотивувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також зазначити, які саме докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає, були надані суду апеляційної інстанції.
Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2025 по справі 906/127/24.
Таким чином, відповідачем, в порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, висновків суду першої інстанції не спростовано, а його посилання, викладені в апеляційній скарзі є такими, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин. 
Натомість, в свою чергу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
У справі «Руїз Торіха проти Іспанії», ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р.» Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275- 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «F & C REALTY» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 у справі № 904/2496/25 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 у справі № 904/2496/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Кошля 
Суддя О.І. Кучеренко 
Суддя Т.В. Стефанів