Справа № 487/9630/25
Провадження № 2/487/940/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2026 року  м. Миколаїв Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючий суддя Нікітін Д.Г.,
при секретарі Марченко О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» про стягнення грошових коштів за договорами купівлі-продажу майнових прав на квартири,
В С Т А Н О В И В:
22.12.2025 представник позивача,  ОСОБА_1 , адвокат Проніна О.А. звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД», в якому просить стягнути на користь позивача грошові кошти в загальній сумі 90583,50 доларів США, у тому числі:
- за договором купівлі-продажу майнових прав № ГП/62/К6 від 28.07.2021, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» та ОСОБА_1 , основної заборгованості у вигляді вартості майнових прав, що не повернута у зв`язку із розірванням договору - 10353,25 доларів США; пеню за порушення термінів завершення будівництва об`єкта будівництва та передання майнових прав на квартиру за період з 01.04.2023 по 10.07.2025 - 17233 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить 729600 грн.; 3% річних за період з 11.07.2025 по 17.12.2025 -226,62 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить- 9594,75 грн. та за період з 18.12.2025 по 21.12.2025 -3,40 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 144,10 грн.; пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.07.2025 по 17.12.2025 - 2341,80 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 99145,70 грн. та за період з 18.12.2025 по 21.12.2025 - 35,17 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 1489,12 грн.;
- за договором купівлі-продажу майнових прав № ГП/47/К7 від 25.08.2021, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» та ОСОБА_1 , основної заборгованості у вигляді вартості майнових прав, що не повернута у зв`язку із розірванням договору - 10350,56 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 438215,80 грн; пеню за порушення термінів завершення будівництва об`єкта будівництва та передання майнових прав на квартиру за період з 01.10.2023 по 10.07.2025 - 17237 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 729769,80 грн; 3% річних за період з 11.07.2025 по 17.12.2025 -226,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 9597 грн та за період з 18.12.2025 по 21.12.2025 -3,40 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 144,10 грн.; пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.07.2025 по 17.12.2025 - 2342,34 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 99168,71 грн. та за період з 18.12.2025 по 21.12.2025 -35,16 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 1488,73 грн;
- за договором купівлі-продажу майнових прав № ГП/38/К7 від 25.08.2021, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» та ОСОБА_1 , основної заборгованості у вигляді вартості майнових прав, що не повернута у зв`язку із розірванням договору - 10350,56 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 438215,80 грн.; пеню за порушення термінів завершення будівництва об`єкта будівництва та передання майнових прав на квартиру за період з 01.10.2023 по 10.07.2025 - 17237 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 729769,80 грн.; 3% річних за період з 11.07.2025 по 17.12.2025 -226,67 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 9597 грн. та за період з 18.12.2025 по 21.12.2025 -3,40 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 144,10 грн.; пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.07.2025 по 17.12.2025 - 2342,34 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 99168,71 грн. та за період з 18.12.2025 по 21.12.2025 -35,16 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 21.12.2025 становить - 1488,73 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем було укладено декілька договорів купівлі продажу майнових прав, умови яких відповідачем виконані не були, внаслідок чого вказані договори було розірвано в односторонньому порядку. Відтак, у позивача з`явилось право вимоги на повернення коштів, які він перерахував відповідачу на виконання умов спірних договорів, а також пені та 3% річних за безпідставне користування коштами позивача.
Так, відповідно до умов договору від 28.07.2021 № ГП/62/К6 позивач придбав майнові права на однокімнатну квартиру, загальною площею 34,26 кв.м., розташовану на 7 поверсі 6 секції комплексної житлової забудови (багатоквартирні житлові будинки) по вул. Громадянській, 34, АДРЕСА_1 (1 черга), запланований термін закінчення будівництва об`єкта і передачі його в експлуатацію - IV квартал 2022 року; на день підписання договору загальна вартість майнових прав становить 291220 грн. з ПДВ, що еквівалентно 10826 дол. США; договірна ціна розрахована виходячи з проектної площі квартири за ціною, еквівалентною 316 дол. США (з ПДВ) за 1 кв.м. проектної загальної площі квартири за курсом долару до гривні (пряме котирування), встановленому у НБУ станом на день укладення Договору-1 (1 дол. США - 26,90 грн.); оплата договірної ціни здійснюється покупцем у вигляді 100% передплати в строк до 30.07.2021.
Позивач зазначив, що “Порядком та умовами розрахунків” по договору від 28.07.2021 № ГП/62/К6 передбачено, що загальна вартість майнових прав, які передаються продавцем покупцю, становить 17233 дол. США із розрахунку 503 дол. США за 1 кв.м. об`єкту нерухомості, при цьому позивачем 28.07.2021 оплачено відповідачу 6407 дол. США готівкою та перераховано грошові кошти в розмірі 291220 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (26,90 грн. за 1 дол. США) станом на 28.07.2021 становить 10826,02 дол. США, а загалом сплачено 17233,02 дол. США, що підтверджується Порядком та умовами розрахунків по договору та квитанцією ПАТ «Банк Восток» від 30.07.2021.
Відповідно до умов договору від 25.08.2021 № ГП/47/К7 позивач придбав майнові права на однокімнатну квартиру, загальною площею 34,26 кв.м., розташовану на 6 поверсі 7 секції комплексної житлової забудови (багатоквартирні житлові будинки) по вул. Громадянській, 34, АДРЕСА_1 (1 черга), запланований термін закінчення будівництва об`єкта і передачі його в експлуатацію - ІІ квартал 2023 року; на день підписання договору від 25.08.2021 № ГП/47/К7 загальна вартість майнових прав становить 291503 грн. з ПДВ, що еквівалентно 10930 дол. США; договірна ціна розрахована виходячи з проектної площі квартири за ціною, еквівалентною 319 дол. США (з ПДВ) за 1 кв.м. проектної загальної площі квартири за курсом долару до гривні (пряме котирування), встановленому у НБУ станом на день укладення Договору-2 (1 дол. США - 26,67 грн.); оплата договірної ціни здійснюється покупцем у вигляді 100% передплати в строк до 27.08.2021.
Як вказав позивач, “Порядком та умовами розрахунків” по договору передбачено, що загальна вартість майнових прав, які передаються продавцем покупцю, становить 17237 дол. США із розрахунку 503 дол. США за 1 кв.м. об`єкту нерухомості, які 25.08.2021 позивачем оплачено відповідачу в розмірі 6307 дол. США готівкою та перераховано грошові кошти в розмірі 291503 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (26,67 грн. за 1 дол. США) станом на 25.08.2021 становить 10930 дол. США, а загалом сплачено 17237 дол. США, що підтверджується Порядком та умовами розрахунків по договору та квитанцією ПАТ «Банк Восток» від 25.08.2021.
Також відповідно до умов договору від 25.08.2021 № ГП/38/К7 позивач придбав майнові права на однокімнатну квартиру, загальною площею 34,26 кв.м., розташовану на 5 поверсі 7 секції комплексної житлової забудови (багатоквартирні житлові будинки) по вул. Громадянській, 34, АДРЕСА_1 (1 черга), запланований термін закінчення будівництва об`єкта і передачі його в експлуатацію - ІІ квартал 2023 року; на день підписання договору від 25.08.2021 № ГП/38/К7 загальна вартість майнових прав становить 291503 грн. з ПДВ, що еквівалентно 10930 дол. США; договірна ціна розрахована, виходячи з проектної площі квартири за ціною, еквівалентною 319 дол. США (з ПДВ) за 1 кв.м. проектної загальної площі квартири за курсом долару до гривні (пряме котирування), встановленому у НБУ станом на день укладення договору (1 дол. США - 26,67 грн.); оплата договірної ціни здійснюється покупцем у вигляді 100% передплати в строк до 27.08.2021.
Позивач вказав, що “Порядком та умовами розрахунків” по договору передбачено, що загальна вартість майнових прав, які передаються продавцем покупцю за договором, становить 17237 дол. США із розрахунку 503 дол. США за 1 кв.м. об`єкту нерухомості. При цьому позивачем 25.08.2021 оплачено відповідачу 6307 дол. США готівкою та перераховано грошові кошти в розмірі 291503 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (26,67 грн. за 1 дол. США) станом на 25.08.2021 становить 10930 дол. США, а загалом сплачено 17237 дол. США, що підтверджується Порядком та умовами розрахунків по договору та квитанцією ПАТ «Банк Восток» від 25.08.2021.
У подальшому позивачем, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов спірних договорів, а саме у зв`язку з порушенням ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» визначених умовами договорів термінів передачі об`єктів будівництва в експлуатацію (порушення п.п. 2.4, 3.1-3.7 договорів), було ініційовано розірвання спірних договорів в односторонньому порядку, як це передбачено п. 7.3 договорів. Так, позивачем було направлено відповідачу повідомлення від 30.06.2025 про розірвання договорів та повернення коштів, в яких позивач просив припинити дію договорів та у 30-денний строк з дня отримання повідомлень перерахувати йому кошти в сумах:
1) 17233 дол. США у дол. США або еквіваленті по курсу НБУ на день здійснення оплати – по договору від 28.07.2021 № ГП/62/К6;
2) 17237 дол. США у дол. США або еквіваленті по курсу НБУ на день здійснення оплати – по договору від 25.08.2021 № ГП/47/К7;
3) 17237 дол. США у дол. США або еквіваленті по курсу НБУ на день здійснення оплати – по договору від 25.08.2021 № ГП/38/К7.
Позивач зазначив, що повідомлення були повернутими у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання, проте згідно п.п. 8.2 спірних договорів, ці повідомлення вважаються врученими відповідачу з 10-го календарного дня після їх відправлення (з 10.07.2025), і відповідач згідно п. 7.3 договорів мав повернути сплачені позивачем грошові кошти у строк 120 днів з дати розірвання договорів (до 06.11.2025).
Відповідачем 18.12.2025 здійснено часткове погашення заборгованості за спірними договорами шляхом переказу на рахунок позивача коштів у сумах:
1) 291220,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (42,33 грн. за 1 дол. США) станом на 18.12.2025 становило 6879,75 дол. США – по договору від 28.07.2021 № ГП/62/К6;
2) 291503 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (42,33 грн. за 1 дол. США) станом на 18.12.2025 становило 6886,44 дол. США – по договору від 25.08.2021 № ГП/47/К7;
3) 291503 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ (42,33 грн. за 1 дол. США) станом на 18.12.2025 становило 6886,44 дол. США – по договору від 25.08.2021 № ГП/38/К7.
У зв`язку з наведеними обставинами позивач вважає підлягаючими до стягнення з відповідача у порядку п.п. 7.3 спірних договорів сплачені ним грошові кошти, визначаючи суму повернення, як різницю між сумами оплати майнових прав (в доларовому еквіваленті) та сумами здійснених відповідачем повернень (в доларовому еквіваленті до курсу НБУ станом на 18.12.2025).
При цьому, позивач посилається на довготривалий період часу з моменту прийняття вірогідного судового рішення у даній справі до його фактичного виконання та інфляцію гривні, у зв`язку з чим не забезпечується належним чином судовий захист порушеного права позивача щодо нарахування інфляційних втрат, у зв`язку з чим ціну позову визначено в іноземній валюті, а залишок заборгованості за спірними договорами позивач просить стягнути у доларах США.
Також позивач, посилаючись на положення ч. 5 ст. 10 Закону України “Про захист прав споживачів” та несправедливість умов спірних договорів, просить суд про стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 3 % загальної вартості замовлення, обмежуючи розмір пені 100 відсотками від суми оплати договорів.
Крім того, позивач просить суд про стягнення з відповідача пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого у встановлений строк платежу (відносно обов`язку щодо повернення коштів попередньої оплати), посилаючись на п. 6.5 спірних договорів, а також нарахованих на суми попередньої оплати по договорам 3 % річних у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Ухвалою суду від 23.12.2025 було відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» про стягнення грошових коштів за договорами купівлі-продажу майнових прав на квартири. При цьому розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 10.02.2026 об 11:30 в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва, за адресою: вул. Радісна,3, каб. №16, про що повідомлено сторони.
07.01.2026 від представника відповідача, адвоката Бартошук В.О., надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладено позицію щодо відсутності підстав для задоволення позовної заяви. 
Так, стосовно вимоги позивача про сплату коштів в доларах США або в гривневому еквіваленті станом на час здійснення такої оплати, відповідач вказує, що «Порядок та умови розрахунків» по спірним договорам, на які посилається позивач, не можуть бути визнаними доказами сплати коштів, оскільки ці документи не є первинними бухгалтерськими документами, а також вони не містять жодних зазначень про те, що позивач передав, а відповідач прийняв будь-які кошти, а підписи сторін на вказаних «Порядках…» лише вказують на ознайомлення сторін з умовами додатків.
Додатки «Порядків…» по спірним договорам відображають лише намір сторін про внесення змін до договорів щодо вартості майнових прав, який фактично сторони не реалізували та не уклали додаткові угоди про внесення змін до п.4.1 договорів, якими визначено вартість майнових прав, а отже відповідач вважає, що при вирішені даного спору мають застосовуватись саме положення договору, а не порядків. 
Відповідач зазначає, що пунктами 4.1. спірних договорів визначено вартість майнових прав в гривні, цим же пунктом спірних договорів передбачено, що всі платежі за ними здійснюються в національній валюті України, а відтак договорами чітко визначено зобов`язання в гривнях, а також визначено, що зобов`язання має виконуватись в національній валюті України, а не як еквівалент в іноземній валюті. Договори не містять положень, які б вказували, що зобов`язання сторін по цим договорам має виконуватись, як еквівалент в іноземній валюті, а також не містять положень відносно того, що в разі розірвання договорів Продавець зобов`язаний повернути Покупцю еквівалент сплачених коштів, при цьому положеннями спірних договорів чітко встановлено, що у разі розірвання Покупцем договору на підставі п.7.3. договору, Продавець має повернути саме сплачені кошти. Отже відповідач вважає, що оскільки позивачем сплачувались кошти в українській гривні, що підтверджується квитанціями про сплату, то відповідно до положень спірних договорів поверненню підлягають саме сплачені кошти в українській гривні. 
Стосовно вимоги позивача щодо здійснення позивачем оплати спірних договорів в доларах США, а саме в загальній сумі 51707,02 доларів США, відповідач зазначає, що у нього наявні дані, що позивач за спірними договорами сплатив грошові кошти саме в загальній сумі 874226 грн., а не у загальній сумі 51707,02 дол. США, як вказує позивач, а докази оплати інших коштів за спірними договорами відсутні як у відповідача, так і в матеріалах позову. 
Як вказує відповідач, у відповідності до положень спірних договорів та вимог чинного законодавства України, в зв`язку з розірванням спірних договорів у нього існувало зобов`язання з повернення позивачу фактично сплачених ним коштів у сумі 874226 грн., і це зобов`язання виконане відповідачем у повному обсязі. Дані обставини встановлені Господарським судом Миколаївської області під час розгляду заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД».
Відповідач зазначає, що в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2025 у справі № 915/1622/25, суд підтвердив, зокрема, що:
- 18.12.2025 ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 291220 грн, які сплачувались ним по Договору №ГП/62/К6 від 28.07.2021, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2025 №545;
- 18.12.2025 ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 291503 грн, які сплачувались ним по Договору №ГП/47/К7 від 25.08.2021, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2025 №546;
- 18.12.2025 ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 291503 грн, які сплачувались ним по Договору №ГП/38/К7 від 25.08.2021, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2025 №543.
Також відповідач зазначає, що в ухвалі від 22.12.2025 у справі № 915/1622/25 Господарським судом Миколаївської області викладено висновок про те, що на підтвердження оплати вартості майнових прав по спірним договорам заявником додано:
- квитанцію ПАТ “Банк Восток” №СВ05304548/1 від 30.07.2021 про сплату 291220 грн та довідкою від 02.08.2021 року №В-036-05/112;
- квитанцію ПАТ “Банк Восток” №СВ05414936/1 від 25.08.2021 про сплату 291503 грн.
- квитанцію ПАТ “Банк Восток” №СВ05414886/1 від 25.08.2021 про сплату 291503 грн.
Господарський суд зазначив, що Заявником в заяві вказується, що окрім суми визначеної п.4.1 договорів ним передано Продавцю по цими договорами готівку в сумах 6407 доларів США, 6307 доларів США та 6307 доларів США, проте вимог на ці суми Заявником до боржника не заявлено, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення даних оплат (порядок та умови розрахунків по Договору не є первинним бухгалтерським документом, а отже не може бути доказом здійснення оплати).
Відтак, відповідач вважає, що висновком Господарського суду Миколаївської області підтверджується факт недоведення позивачем сплати відповідачу коштів за спірними договорами готівкою у доларах США та неналежність додатків до спірних договорів “Порядок та умови розрахунків” в якості доказів таких сплат, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2025 у справі № 915/1622/25 набрала законної сили в порядку, визначеному чинним законодавством, і викладені в ній висновки є преюдиційними при вирішенні спору в даній справі у відповідності до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, згідно яких обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Також відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення пені та відсотків річних.
Як зазначає відповідач, що в даному випадку до правовідносин між сторонами не можуть бути застосованими положення Закону України “Про захист прав споживачів”, оскільки позивач не може бути визнаним особою, що має статус споживача у спірних правовідносинах, з огляду на те, що на момент його звернення до суду з позовом у даній справі спірні договори вже було розірвано (з 10.07.2025) з його ініціативи, що не заперечується відповідачем, а відтак, позивачем, як стороною розірваних спірних договорів, втрачено правовий статус споживача за вказаними договорами.
Крім того, відповідач вказує, що позивач уже реалізував себе як кредитор у спірних правовідносинах у процедурі банкрутства, що також підтверджується зазначеною вище ухвалою Господарського суду Миколаївської області, а до розгляду Господарським судом Миколаївської області заяви у справі № 915/1622/25, а саме 18.12.2025, відповідач повністю погасив (задовільнив) вимоги перед позивачем, які виникли внаслідок розірвання спірних договорів, у зв`язку з чим ухвалою від 22.12.2025 у відкритті провадження у справі про банкрутство відповідача було відмовлено.
Отже на думку відповідача, з урахуванням того, що спірні договори є розірваними, зобов`язання за ними припинені у зв`язку з розірванням цих договорів, грошові вимоги позивача вже заявлялись ним, як кредитором, у справі про банкрутство та судом встановлено їх погашення відповідачем, - спір у даній справі не є спором про захист прав споживачів у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» і тому підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 3 % загальної вартості замовлення в порядку ст. 10 Закону України “Про захист прав споживачів” відсутні.
Також 07.01.2026 від представника відповідача, адвоката Бартошук В.О., надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху, оскільки, на думку відповідача, до правовідносин між сторонами не можуть бути застосованими положення Закону України “Про захист прав споживачів” на тій підставі, що позивачем, як стороною розірваних Договорів-1-3, втрачено правовий статус споживача за цими договорами. Відповідач також вказує, що позивач уже реалізував себе як кредитор у спірних правовідносинах у процедурі банкрутства, що також підтверджується ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2025 № 915/1622/25.
Як зазначає відповідач, з урахуванням того, що Договори-1-3 є розірваними, а зобов`язання за ними припинені у зв`язку з розірванням цих Договорів, грошові вимоги позивача вже заявлялись ним як кредитором у справі про банкрутство та судом встановлено їх погашення відповідачем, - спір у даній справі не є спором про захист прав споживачів у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Натомість, на думку відповідача, предмет і підстави позову ОСОБА_1 свідчать, що заявлені вимоги є грошовими вимогами, похідними від розірвання договорів та наслідків стверджуваного неналежного виконання грошового зобов`язання, а не вимогами про захист прав споживача у чинних договірних відносинах.
Як вважає відповідач, в цьому випадку процесуальна пільга щодо звільнення від сплати судового збору в даному випадку не може бути застосованою, а отже позивач при зверненні до суду мав сплатити судовий збір за загальними правилами, а саме, в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки ціна позову ОСОБА_1 визначена в сумі 3835069 грн., і 1 % від зазначеної ціни позову складає 38350,69 грн., що є більшим, ніж 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 (15140 грн.), то сплаті підлягав судовий збір у сумі 15140 грн. Всупереч положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України доказів сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі до позовної заяви не додано.
10.02.2026 від представника позивача, адвоката Проніної О.О., надійшли заперечення на клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху. 
Так, позивач зазначає, що в позовній заяві (на стор. 7-8 ) зазначено обґрунтування щодо розповсюдження норм на спірні правовідносини Закону України «Про захист прав споживачів». Як вказує позивач, оскільки ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2025 вирішено питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» про захист прав споживачів, розірвання договорів купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів, то подання клопотання про залишення позову без руху розцінюється позивачем як зловживання процесуальними правами, оскільки клопотання є безпідставним, а ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає. За ствердженням позивача, поведінка сторони є недобросовісною, якщо одна сторона договору прийняла виконання від іншої сторони, а після цього посилається на необґрунтованість процесуальних документів позивача, який залишився без житла та інвестицій на це житло, маючи на утриманні 2 неповнолітніх дітей під час воєнного стану, є потерпілим у кримінальному провадженні за ч.4 ст. 190 КК України за фактом шахрайських дій службових осіб відповідача, які отримали гроші за 6 однокімнатних квартир, а повернули лише за 1 аналогічну квартиру, що на думку позивача підтверджується витягом з ЄРДР від 27.01.2026 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та листом Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 27.01.2026 про виконання ухвали слідчого судді.
Відтак, позивач просить суд визнати подання відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без руху від 07.01.2026, як таке, що заявлено з метою зловживання процесуальними правами та залишити його без розгляду та долучити до матеріалів справи № 489/9630/25 витяг з ЄРДР від 27.01.2026 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та лист Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 27.01.2026.
Також 10.02.2026 від представника позивача, адвоката Проніної О.О., надійшло клопотання щодо участі в судових засіданнях по справі № 487/9630/25 в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів через онлайн сервіс відеозв`язку "ВКЗ".
18.02.2026 від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання щодо участі в судових засіданнях по справі № 487/9630/25 в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів через онлайн сервіс відеозв`язку "ВКЗ".
В судовому засіданні 18.03.2026 суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху з огляду на його безпідставність, а також закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні 09.04.2026 о 13:00.
30.03.2026 від представника позивача, адвоката Проніної О.О., надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на поточному рахунку ПАТ "БАНК ВОСТОК", МФО 307123, № НОМЕР_1 та інших рахунках, що належить ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» у межах ціни позову, а саме, в сумі 3835069 грн.
- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову - 3835069 грн. грн, на нерухоме майно, належне ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» на праві власності, зокрема, на:
1) нежитлове приміщення №19 площею 17,9 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924894248101);
2) нежитлове приміщення №18,6 площею 18,6 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924871648101);
3) нежитлове приміщення №15 площею 18,6 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924863448101);
4) нежитлове приміщення №12 площею 14 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924842848101);
5) нежитлове приміщення №25 площею 17,8 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924831748101);
6) нежитлове приміщення №2 площею 14 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924818648101);
7) нежитлове приміщення №24 площею 18,6 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924801648101);
8) нежитлове приміщення №23 площею 18,6 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924766248101);
9) нежитлове приміщення №22 площею 22,1 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924744248101);
10) нежитлове приміщення №21 площею 22,8 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924708448101);
11) нежитлове приміщення №20 площею 17,9 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924531348101);
12) нежитлове приміщення №9 площею 21 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_13 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924281848101);
13) нежитлове приміщення №3 площею 13 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924093248101);
14) нежитлове приміщення №6 площею 21 кв.м. у частині підвального поверху 10-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1924065448101);
15) приміщення (комора) площею 1,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_16 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1921338948101);
16) нежитлове приміщення підвалу №024 за літ. А площею 18,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1852489848101);
17) нежитлове приміщення підвалу №023 за літ. А площею 18,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1852383748101);
18) нежитлове приміщення підвалу №016 за літ. А площею 18,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1850753748101);
19) нежитлове приміщення підвалу №015 за літ. А площею 18,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1850701548101);
20) нежитлове приміщення підвалу №012 за літ. А площею 13,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1849814348101);
21) нежитлове приміщення підвалу №020 за літ. А площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1849775848101);
22) нежитлове приміщення підвалу №019 за літ. А площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1849742648101);
23) нежитлове приміщення підвалу №004 за літ. А площею 11,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_17 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1848604348101);
24) нежитлове приміщення підвалу №005 за літ. А площею 20,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_18 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1848574348101);
25) нежитлове приміщення підвалу №002 за літ. А площею 13,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1848435748101).
В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що як вбачається із листа ГСЦ МВС № 31/2160АЗ176842025 від 15.07.2025, інформація про великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що зареєстровані за ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» відсутня. Аналіз Дозволу на виконання будівельних робіт за №МК 112201852610 від 03.07.2020, наданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (сторінка 7, розділ "ОБ`ЄКТИ БУДІВНИЦТВА"), на який є посилання в Договорах, свідчить про те, що 6, 7 секція комплексної житлової забудови (багатоквартирні житлові будинки) по вул. Громадянській, 34, АДРЕСА_1 (1 черга) навіть не входить до проєктної документації. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.12.2025 підтверджується, що ніяких житлових приміщень на праві власності за відповідачем не зареєстровано, а наявні лише відомості про реєстрацію речових прав тільки на підвальні приміщення.
Також представник позивача зазначає, що їй відомо, що відповідач на даний час переуступає (продає) свої майнові права іншій юридичній особі.
В провадженні Господарського суду Миколаївської області знаходиться справа № 915/2187/26 за позовом Окружної прокуратури м. Миколаєва до ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» про стягнення коштів, за якою ухвалою від 20.02.2026 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення на кошти, що містяться на рахунках Товариства в межах заявлених позовних вимог у розмірі 4862846,81 грн.
Відтак, на думку представника позивача, всі ці фактори свідчать про неплатоспроможність відповідача та відсутність у нього майна, достатнього для виконання майбутнього судового рішення.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2026 в задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено, оскільки накладення арешту на рахунки відповідача в межах заявленої суми здатне перешкодити здійсненню ним господарської діяльності, та як наслідок - суттєво погіршити його майновий стан. Щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно підприємства, суд зазначив, що заявником не надано доказів, які відображали ринкову вартість вказаного майна, на яке він просить накласти арешт, а тому суд позбавлений можливості визначити співмірність вартості зазначеної майна із заявленими вимогами.
08.04.2026 від представника позивача, адвоката Проніної О.О. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 09.04.2026 о 13:00, в зв`язку з неможливістю забезпечення явки у судове засідання з огляду на те, що представник позивача зайнятий у іншій справі в Східному апеляційному господарському суді на 12:40 год. 09 квітня 2026 року, що підтверджується ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 по справі № 917/1001/25.
В судовому засіданні 09.04.2026 позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили позов задовольнити, натомість представник відповідача позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» укладено договори купівлі-продажу майнових прав, а саме від 28.07.2021 № ГП/62/К6, від 25.08.2021 № ГП/47/К7 та від 25.08.2021 № ГП/38/К7.
За умовами вказаних договорів позивачем було придбано у Відповідача майнові права на Об`єкти майнових прав:
1) однокімнатну квартиру, загальною площею 34,26 кв.м., розташовану на 7 поверсі 6 секції комплексної житлової забудови (багатоквартирні житлові будинки) по АДРЕСА_1 (1 черга);
2) однокімнатну квартиру, загальною площею 34,26 кв.м., розташовану на 6 поверсі 7 секції комплексної житлової забудови (багатоквартирні житлові будинки) по АДРЕСА_1 (1 черга);
3) однокімнатну квартиру, загальною площею 34,26 кв.м., розташовану на 5 поверсі 7 секції комплексної житлової забудови (багатоквартирні житлові будинки) по вул. Громадянській, 34, АДРЕСА_1 (1 черга), 
- право на будівництво яких виникло у ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт за № МК 112201852610 від 03.07.2020, наданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради.
Відповідно до п.п. 2.4, 4.1-4.2 Договору-1, запланований термін закінчення будівництва об`єкта і передачі його в експлуатацію - IV квартал 2022 року; на день підписання Договору-1 загальна вартість майнових прав становить 291 220 грн. з ПДВ, що еквівалентно 10826 дол. США; договірна ціна розрахована виходячи з проектної площі квартири за ціною, еквівалентною 316 дол. США (з ПДВ) за 1 кв.м. проектної загальної площі квартири за курсом долару до гривні (пряме котирування), встановленому у НБУ станом на день укладення Договору-1 (1 дол. США - 26,90 грн.); оплата договірної ціни здійснюється покупцем у вигляді 100% передплати в строк до 30.07.2021.
Відповідно до п. 2.4 Договору-2, запланований термін закінчення будівництва об`єкта і передачі його в експлуатацію - ІІ квартал 2023 року; на день підписання Договору-1 загальна вартість майнових прав становить 291 503 грн. з ПДВ, що еквівалентно 10930 дол. США; договірна ціна розрахована виходячи з проектної площі квартири за ціною, еквівалентною 319 дол. США (з ПДВ) за 1 кв.м. проектної загальної площі квартири за курсом долару до гривні (пряме котирування), встановленому у НБУ станом на день укладення Договору-2 (1 дол. США - 26,67 грн.); оплата договірної ціни здійснюється покупцем у вигляді 100% передплати в строк до 27.08.2021.
Відповідно до п. 2.4 Договору-3, запланований термін закінчення будівництва об`єкта і передачі його в експлуатацію - ІІ квартал 2023 року; на день підписання Договору-1 загальна вартість майнових прав становить 291 503 грн. з ПДВ, що еквівалентно 10930 дол. США; договірна ціна розрахована виходячи з проектної площі квартири за ціною, еквівалентною 319 дол. США (з ПДВ) за 1 кв.м. проектної загальної площі квартири за курсом долару до гривні (пряме котирування), встановленому у НБУ станом на день укладення Договору-3 (1 дол. США - 26,67 грн.); оплата договірної ціни здійснюється покупцем у вигляді 100% передплати в строк до 27.08.2021.
В пункті 7.3. кожного з Договорів вказано, що в випадку порушення Продавцем терміну завершення будівництва більш ніж на 3 місяці, проти запланованого (п.2.4 договору), Покупець має право розірвати Договір в односторонньому порядку шляхом направлення на адресу Продавця письмового повідомлення про відмову від договору. В такому випадку Договір вважається розірваним (припиненим) з дати отримання Продавцем такого повідомлення Покупця. У випадку припинення Договору з підстави, передбаченої цим пунктом Договору, Продавець зобов`язується повернути Покупцю кошти, сплачені останнім за Майнові права. Повернення коштів здійснюється в безготівковому порядку протягом 120 (сто двадцяти) днів з дати розірвання Договору і повідомлення Покупцем своїх банківських реквізитів для повернення коштів. 
В пункті 8.2. кожного з Договорів вказано, що датою отримання будь-якого повідомлення Стороною, якщо інше не передбачено цим Договором, в залежності від того, яка подія відбудеться раніше, є: дата отримання іншою Стороною надісланого листа; або десятиденний календарний день відправки відповідного відправлення (листа) за адресою Сторони-одержувача, зазначеному в Договорі.
На підтвердження оплати вартості майнових прав, яка визначена договорами (п.4.1. договорів) позивачем додано квитанцією ПАТ Банк Восток №СВ05304548/1 від 30.07.2021 про сплату 291220 грн та довідку від 02.08.2021 року №В-036-05/112; квитанцію ПАТ Банк Восток №СВ05414936/1 від 25.08.2021 про сплату 291503 грн та квитанцію ПАТ Банк Восток №СВ05414886/1 від 25.08.2021 про сплату 291503 грн.
У зв`язку з тим, що ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» не закінчено будівництво об`єкта і не передано його в експлуатацію у визначені Договорами строки та не передано позивачу майнові права, останній ініціював розірвання Договорів купівлі-продажу майнових прав та повернення сплачених коштів, а саме:
- 30.06.2025 направлено на адресу ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» повідомлення про розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав №ГП/62/К6 від 28.07.2021та повернення коштів.
- 30.06.2025 направлено на адресу ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» повідомлення про розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав №ГП/47/К7 від 25.08.2021 та повернення коштів.
- 30.06.2025 направлено на адресу ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» повідомлення про розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав №ГП/38/К7 від 25.08.2021 та повернення коштів.
В подальшому ТОВ «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» 18.12.2025 перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 874226,00 грн в якості повернення коштів, які сплачувались ними по розірваним Договорам, а саме:
- 18.12.2025 ТОВ ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 291220 грн, які сплачувались ним по Договору №ГП/62/К6 від 28.07.2021, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2025 №545;
- 18.12.2025 ТОВ ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 291503 грн, які сплачувались ним по Договору №ГП/47/К7 від 25.08.2021, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2025 №546;
- 18.12.2025 ТОВ ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 291503 грн, які сплачувались ним по Договору №ГП/38/К7 від 25.08.2021, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2025 №543.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме на Позивача покладено обов`язок довести обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Пунктами 7.3. Договорів-1-3 №1 встановлено, що у випадку порушення Продавцем терміну завершення будівництва більш ніж на 3 місяці, проти запланованого (п.2.4 договору), Покупець має право розірвати Договір в односторонньому порядку шляхом направлення на адресу Продавця письмового повідомлення про відмову від договору. В такому випадку Договір вважається розірваним (припиненим) з дати отримання Продавцем такого повідомлення Покупця. У випадку припинення Договору з підстави, передбаченої цим пунктом Договору, Продавець зобов`язується повернути Покупцю кошти, сплачені останнім за Майнові права. Повернення коштів здійснюється в безготівковому порядку протягом 120 (сто двадцяти) днів з дати розірвання Договору і повідомлення Покупцем своїх банківських реквізитів для повернення коштів. 
На підтвердження оплати по Договорам-1-3 Позивачем надано до суду квитанції ПАТ «Банк Восток»: від 30.07.2021 № СВ05304548/1 на суму 291220,00 грн., від 25.08.2021 № СВ05414936/1 на суму 291503,00 грн. та від 25.08.2021 № СВ05414886/1 на суму 291503,00 грн., а загалом на суму 874226 грн.
Крім того, Позивач стверджує, що ним було здійснено 100% передплату договірної ціни по Договорам-1-3, у тому числі по Договору-1 оплачено Відповідачу 6407 дол. США готівкою, по Договору-2 оплачено Відповідачу 6307 дол. США готівкою та по Договору-3 оплачено Відповідачу 6307 дол. США готівкою що підтверджується додатками до Договорів-1-3 “Порядок та умови розрахунків”.
Разом із тим, “Порядки та умови розрахунків”, на які посилається Позивач, не можуть бути визнаними судом доказами сплати коштів, так як ці документи не є первинними бухгалтерськими документами, а також вони не містять жодних зазначень про те, що Позивач передав, а Відповідач прийняв будь-які кошти. Підписи ж сторін в даному випадку лише вказують на ознайомлення сторін з умовами додатків.
Додатки “Порядки та умови розрахунків” по Договорам-1-3 відображають лише намір сторін про внесення змін до Договорів щодо вартості майнових прав, який фактично Сторони не реалізували та не уклали додаткові угоди про внесення змін до п.4.1 Договорів-1-3, якими визначено вартість майнових прав, а отже при вирішені даного спору мають застосовуватись саме положення Договору, а не порядків. 
Пунктами 4.1. Договорів-1-3 визначено вартість майнових прав в гривні. 
Цим же пунктом Договорів передбачено, що всі платежі за ними здійснюються в національній валюті України. 
Отже, Договорами-1-3 чітко визначено зобов`язання в гривнях, а також визначено, що зобов`язання має виконуватись в національній валюті України, а не як еквівалент в іноземній валюті. 
Договори-1-3 не містять положень, які б вказували, що зобов`язання сторін по цим Договорам має виконуватись, як еквівалент в іноземній валюті. 
Також Договори не містять положень відносно того, що в разі розірвання Договорів Продавець зобов`язаний повернути Покупцю еквівалент сплачених коштів. 
В той же час положеннями Договорів чітко встановлено, що у разі розірвання Покупцем Договору на підставі п.7.3. Договору, Продавець має повернути саме сплачені кошти. 
Таким чином, оскільки Позивачем сплачувались кошти в українській гривні, що підтверджується зазначеними вище квитанціями, - відповідно до положень Договорів-1-3 поверненню підлягають саме сплачені кошти в українській гривні. 
Згідно наданих в матеріали справи доказів Позивач за Договорами-1-3 сплатив грошові кошти саме в загальній сумі 874226 грн., а не у загальній сумі 51707,02 дол. США, доказів оплати інших коштів за Договорами-1-3 матеріали позову не містять. 
Таким чином, у відповідності до положень Договорів-1-3 та вимог чинного законодавства України, в зв`язку з розірванням Договорів-1-3 у Відповідача існувало зобов`язання з повернення Позивачу фактично сплачених ним коштів у сумі 874226 грн., і це зобов`язання виконане ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” у повному обсязі.
Викладені обставини вже встановлені Господарським судом Миколаївської області під час розгляду заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД”.
Так, в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2025 у справі № 915/1622/25, суд підтвердив, зокрема, що:
- 18.12.2025 ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 291220 грн, які сплачувались ним по Договору №ГП/62/К6 від 28.07.2021, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2025 №545;
- 18.12.2025 ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 291503 грн, які сплачувались ним по Договору №ГП/47/К7 від 25.08.2021, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2025 №546;
- 18.12.2025 ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 291503 грн, які сплачувались ним по Договору №ГП/38/К7 від 25.08.2021, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2025 №543.
Отже, сплачені кошти в загальній сумі 874226 грн. (291220 грн. + 291503 грн. + 291503 грн.) повернуті Відповідачем Позивачу у повному обсязі.
Крім того, в ухвалі від 22.12.2025 у справі № 915/1622/25 Господарським судом Миколаївської області вже зроблено висновок про те, що на підтвердження оплати вартості майнових прав по Договорам-1-3 Заявником додано:
- квитанцію ПАТ “Банк Восток” №СВ05304548/1 від 30.07.2021 про сплату 291220 грн та довідкою від 02.08.2021 року №В-036-05/112;
- квитанцію ПАТ “Банк Восток” №СВ05414936/1 від 25.08.2021 про сплату 291503 грн.
- квитанцію ПАТ “Банк Восток” №СВ05414886/1 від 25.08.2021 про сплату 291503 грн.
Суд зазначив, що Заявником в заяві вказується, що окрім суми визначеної п.4.1 Договорів-1-3ним передано Продавцю по цим Договорам готівку в сумах 6407 доларів США, 6307 доларів США та 6307 доларів США, проте вимог на ці суми Заявником до боржника не заявлено, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення даних оплат (порядок та умови розрахунків по Договору не є первинним бухгалтерським документом, а отже не може бути доказом здійснення оплати).
Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2025 у справі № 915/1622/25 набрала законної сили в порядку, визначеному чинним законодавством, і викладені в ній висновки є преюдиційними при вирішенні спору в даній справі у відповідності до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, згідно яких обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частина п`ята статті 82 ЦПК України).
Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2025 у справі № 947/28306/21 (провадження № 61-10642св24), преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17)).
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (див. пункт 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18)).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.07.202 в справі № 278/250/20 (провадження № 61-6679св24) вказано, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.
Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі.
Відтак, оскільки ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2025 у справі № 915/1622/25, яка набрала законної сили в порядку, визначеному чинним законодавством, вже встановлено факт недоведення позивачем сплати відповідачу коштів за Договорами готівкою у дол. США та неналежність додатків до Договорів-1-3 “Порядок та умови розрахунків” в якості доказів таких сплат, тому в задоволенні вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості слід відмовити.
Щодо стягнення з відповідача пені в порядку Закону України “Про захист прав споживачів” суд зазначає таке.
Так, згідно з преамбулою Закону України “Про захист прав споживачів”, ним врегульовані відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлені права споживачів, а також визначені механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Споживачами у розумінні Закону є фізичні особи, які придбавають, замовляють, використовують або мають намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; виконавцями є суб`єкти господарювання, які виконують роботи або надають послуги.
В даному випадку ОСОБА_1 не може бути визнаним особою, що має статус споживача у спірних правовідносинах, з огляду на те, що на момент звернення Позивача до суду з позовом у даній справі Договори-1-3 вже було розірвано (з 10.07.2025) з його ініціативи, що не заперечується Відповідачем.
Викладені обставини також встановлені Господарським судом Миколаївської області в ухвалі від 22.12.2025 у справі № 915/1622/25, де суд указав, що: “…враховуючи направлення Заявниками на адресу ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” повідомлень про розірвання Договорів, а також враховуючи положення п.7.3. та п.8.2 кожного з Договорів, вказані Договори (Договір №ГП/20/К7 від 25.08.2021, Договір №ГП/53/К6 від 28.07.2021, Договір №ГП/29/К7 від 25.08.2021, Договір №ГП/62/К6 від 28.07.2021, Договір №ГП/47/К7 від 25.08.2021, Договір №ГП/38/К7 від 25.08.2021) на підставі ч. 1 ст. 611 та ч. 3 ст. 651 ЦК України є розірваними з 10.07.2025 року”.
Частиною 1 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Таким чином, на даний час Позивачем, як стороною розірваних Договорів-1-3, втрачено правовий статус споживача за цими договорами.
Крім того, Позивач уже реалізував себе як кредитор у спірних правовідносинах у процедурі банкрутства, що також підтверджується зазначеною вище ухвалою Господарського суду Миколаївської області.
Більше того, до розгляду Господарським судом Миколаївської області заяви у справі № 915/1622/25, а саме 18.12.2025, ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” було повністю погашено (задоволено) вимоги перед ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (Позивачем у даній справі), які виникли внаслідок розірвання Договорів купівлі-продажу майнових прав, у т.ч. Договорів-1-3, у зв`язку з чим ухвалою від 22.12.2025 у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” було відмовлено.
Таким чином, з урахуванням того, що Договори-1-3 є розірваними, зобов`язання за ними припинені у зв`язку з розірванням цих Договорів, грошові вимоги Позивача вже заявлялись ним як кредитором у справі про банкрутство та судом встановлено їх погашення Відповідачем, - спір у даній справі не є спором про захист прав споживачів у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».
З огляду на зазначені вище та доведені Відповідачем обставини щодо втрати Позивачем статусу споживача внаслідок розірвання Договорів-1-3, підстави для стягнення з ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПАСАД” неустойки (пені) у розмірі 3 % загальної вартості замовлення в порядку ст. 10 Закону України “Про захист прав споживачів” – відсутні.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до Господарського суду Миколаївської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПАСАД”, вже обрав спосіб захисту своїх прав шляхом повернення коштів за розірваними Договорами.
Так, статтею 34 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, зокрема, що заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті, а також інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника.
Як указувалося вище, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зверталися до Господарського суду Миколаївської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД”.
У первісній заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство (копія додається) Заявники, у т.ч. і Позивач у даній справі, вказували, що загальний розмір їх кредиторських вимог становив 1 748 452 грн.
Заборгованість виникла внаслідок розірвання Договорів купівлі-продажу майнових прав №ГП/20/К7 від 25.08.2021, № ГП/53/К6 від 28.07.2021, ГП/29/К7 від 25.08.2021, ГП/62/К6 від 28.07.2021, ГП/47/К7 від 25.08.2021, ГП/38/К7 від 25.08.2021, які були укладені між Заявниками (у т.ч. Позивачем у даній справі) та ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД”.
Ухвалою Господарського суд Миколаївської області від 12.11.2025 № 915/1622/25 було залишено подану ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заяву без руху в порядку ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України, з посиланням на положення ч. 4 ст. 34 КУзПБ, якими встановлено, що заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті, а також інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника.
Суд указав, що заява ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не містить інформації про заінтересованість кредиторів стосовно боржника. У заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство заявники вказують, що розмір кредиторських вимог до боржника становить 1748452 грн. Водночас, заявники у прохальній частині заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не зазначили та не просять суд, в якому розмірі слід визнати їх кредиторські вимоги до боржника по кожному кредитору окремо. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заявниками у прохальній частині заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство необхідно вказати розмір вимог до боржника по кожному кредитору окремо.
У подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 14.11.2025 подано до суду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство в оновленій редакції, в якій викладено зокрема такі вимоги: “1. … відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” (54028, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. В. Чорновола (Гмирьова), буд. 1, ідентифікаційний код 35403636).
… 4. Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” по Договорам купівлі-продажу майнових прав №ГП/62/К6 від 28.07.2021; №ГП/47/К7 від 25.08.2021; №ГП/38/К7 від 25.08.2021 основну заборгованість в загальній сумі 874226,00 гривень, а також витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство – судовий збір 24224,00 грн та авансування винагороди арбітражному керуючому в сумі 36000,00 грн.”.
Отже, заявниками, у т.ч. ОСОБА_1 , на вимогу суду та у відповідності до вимог ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства було конкретизовано розмір вимог до ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД”, при цьому навіть після уточнення заявлених вимог не включено до розміру цих вимог ні вимоги щодо повернення начебто сплачених готівкою коштів, ні вимоги про стягнення будь-яких нарахувань на суми заборгованості.
Таким чином, в даному випадку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПАСАД” було чітко визначено розмір їх кредиторських вимог, які були визнаними та погашеними Відповідачем. 
Про здійснення будь-яких нарахувань на суми боргу не йшлося, у зв`язку з чим після відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство Позивачем втрачено право на здійснення таких нарахувань у подальшому.
В ухвалі від 22.12.2025 у справі № 915/1622/25 Господарський суд Миколаївської області також встановив, що ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” до підготовчого засідання суду повністю погашені (задоволені) вимоги перед ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які виникли внаслідок розірвання Договорів купівлі-продажу майнових прав №ГП/20/К7 від 23.12.25, № ГП/53/К6 від 28.07.2021, ГП/29/К7 від 25.08.2021, ГП/62/К6 від 28.07.2021, ГП/47/К7 від 25.08.2021, ГП/38/К7 від 25.08.2021.
Частиною 6 ст. 39 КУзПБ, на підставі якої Господарським судом Миколаївської області відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ “ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД” , визначено, що Господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.
Таким чином, після остаточної конкретизації та заявлення в порядку господарського судочинства кредиторських вимог заявників у справі № 915/1622/25 та їх повного погашення боржником до підготовчого засідання суду (ч. 6 ст. 39 КУзПБ), подальше заявлення Позивачем у цій справі інших (більших) грошових вимог і “донарахувань”, які ним не заявлялися навіть після залишення заяви без руху з посиланням на ч. 4 ст. 34 КУзПБ (обов`язок окремо зазначити розмір неустойки (штрафу, пені)), є непослідовною та недобросовісною поведінкою, що породжує правову невизначеність і фактично спрямована на отримання необґрунтованої вигоди за рахунок Відповідача.
Наведені вище обставини та правові висновки у своїй сукупності свідчать про відсутність підстав для задоволення позову в даній справі в частині вимог про стягнення заборгованості за Договорами-1-3 та пені, нарахованої на підставі положень Закону України “Про захист прав споживачів”.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в порядку п. 6.5 договорів-1-3, а також нарахованих на суми попередньої оплати по договорам 3 % річних у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд приходить до такого.
В пункті 7.3. Договорів-1-3 вказано, що у випадку припинення Договору з підстави, передбаченої цим пунктом Договору, Продавець зобов`язується повернути Покупцю кошти, сплачені останнім за Майнові права. Повернення коштів здійснюється в безготівковому порядку протягом 120 (сто двадцяти) днів з дати розірвання Договору і повідомлення Покупцем своїх банківських реквізитів для повернення коштів. 
Судом встановлено, що Договори розірвано з 10.07.2025, з огляду на що у відповідача виникло зобов`язання з повернення сплачених за майнові права коштів протягом 120 (сто двадцяти) днів, тобто, до 06.11.2025.
Фактично повернення коштів здійснене 18.12.2025.
Отже, у період 07.11.2025-17.12.2025 існувало прострочення повернення відповідачем позивачу коштів за договорами у загальній сумі 874226 грн.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Умовами п. 6.5 договорів-1-3 передбачено, що у випадку прострочення виконання Стороною своїх грошових зобов`язань за Договором вона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми не сплаченого у встановлений строк платежу.
Таким чином, у позивача виникло право на стягнення з відповідача 3 % річних та пені за указане вище прострочення повернення коштів.
Разом із тим, в даному випадку судом встановлено, що позивачем у зв`язку з порушенням відповідачем термінів розрахунків в частині повернення сум раніше сплачених коштів здійснені нарахування пені та 3 % річних за загальний період 11.07.2025-21.12.2025.
Такі нарахування здійснені на суму заборгованості, визначену в дол. США, що суперечить наведеним вище положенням п.п. 4.1 Договорів щодо визначення зобов`язань за Договорами в національній валюті України.
З огляду на висновок суду про те, що відповідно до положень Договорів-1-3 поверненню підлягають саме сплачені кошти в українській гривні, нарахування пені та 3 % річних могли бути здійсненими позивачем виключно на суму заборгованості в українській гривні.
Крім того, є безпідставним здійснення нарахувань на суму заборгованості (у гривнях України) за інший період, ніж з 07.11.2025 (наступного дня після закінчення 120-денного строку для повернення коштів, згідно умов Договорів) по 17.12.2025 (дня, що передував дню погашення заборгованості за Договорами).
У зв`язку з наведеними обставинами судом здійснено перерахунок підлягаючих до стягнення з відповідача сум 3 % річних та пені, з урахуванням суми заборгованості 874226 грн. та періоду прострочення - 07.11.2025-17.12.2025.
За розрахунком суду, стягненню з відповідача підлягають 3 % річних за період прострочення 07.11.2025-17.12.2025 у сумі 2946,02 грн.
Розрахунок здійснено за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. 
Розрахунок: 874 226,00 x 3 % x 41 : 365 : 100 = 2 946,02 грн.
Крім того, стягненню з відповідача підлягає та пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період прострочення 07.11.2025-17.12.2025 у сумі 30 442,23 грн.
Розрахунок здійснено за формулою:
Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.
07.11.2025 - 17.12.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ)
Розрахунок: 874 226,00 (Сума боргу) x (2 x 15,50 : 365) x 41 днів (прострочення) : 100 = 30 442,23 грн.
Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з ТОВ «Громадянський Посад» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у загальній сумі 33368,25 грн., із яких: 3% річних ? 2 946,02 грн., пеня ? 30 442,23 грн.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352-354 ЦПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРОМАДЯНСЬКИЙ ПОСАД» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у загальній сумі 33368,25 грн., із яких: 3% річних ? 2 946,02 грн., пеня ? 30 442,23 грн.
Стягнути з ТОВ «Громадянський Посад» на користь Держави судовий збір в розмірі 1968,20 грн.
Стягнути з ТОВ «Громадянський Посад» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3250 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Г. Нікітін