Справа № 523/1213/26
Номер провадження 3/523/832/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2026 року          м.Одеса
Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з наданими до суду матеріалами справи, 21.09.2025 о 20:50 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул.Паркова 23, зберігала при собі полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/116-25/24684-НЗПРАП від 23.10.2025 року, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ил-пентан-1-он), кількісний вміст якої складає 0,079г.
ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складення відносно неї 12.01.2026 року протоколу про адміністративне правопорушення та належним чином повідомленою про розгляд справи 12.02.2026 року об 11:30 годині в Пересипському районному суді м.Одеси, що засвідчено підписом останньої у протоколі, в зазначене судове засідання не з`явилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила та з будь-якими заявами чи клопотаннями, в тому числі й про відкладення розгляду, до суду не зверталась.
Внаслідок означених обставин неявки ОСОБА_1 до суду, суддя вважає, що в межах розгляду конкретної адміністративної справи, були створені достатні умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що вказана особа, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в суді, в судове засідання не з`явилась, протягом достатньо тривалого часу станом такого розгляду не цікавилась, суд оцінює таку поведінку означеної особи, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді першої інстанції та спроби затягування такого розгляду, що у свою чергу сприймається як намагання ухилитись від відповідальності за вчинене та має ознаки зловживання зазначеною особою своїми правами.
Наведене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголосив на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Враховуючи принцип судочинства, який закріплений в практиці Європейського суду з прав людини та яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що ОСОБА_1 була достовірно обізнаною про розгляд справи в суді, при цьому, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечила присутність свого захисника та своїм правом на подачу до суду письмових пояснень чи заперечень по справі не скористалась, суддя вирішив розглянути справу за відсутності цієї особи та на підставі наданих до суду матеріалів.
Згідно зі ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Отже, з урахуванням вимог ст.38 означеного Кодексу, суддя доходить висновку, що станом на день розгляду даної справи строки накладення адміністративного стягнення не сплинули, оскільки з матеріалів справи вбачається, що постанову про закриття кримінального провадження винесено 30.12.2025 року, що свідчить про дотримання встановлених законом строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у цій справі.

Вивчивши матеріали справи, суддею встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, повністю доказана та підтверджується дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №763523 від 12.01.2026 року, в якому наведені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, за що вона притягається до адміністративної відповідальності, під час складення та підписання якого будь-яких зауважень чи заперечень на дії працівників поліції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не висловлювала (а.с.1);
- протоколом огляду місця події від 21.09.2025 року (а.с.9-12);
- протоколами допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22.09.2025 року, в яких викладені обставини виявлення та вилучення у ОСОБА_1 психотропної речовини (а.с.13-22);
- поясненнями ОСОБА_1 від 21.09.2025 року, згідно з якими остання виявлення та вилучення у неї психотропної речовини не оспорювала (а.с.23);
- висновком експерта №СЕ-19/116-25/24864-НЗПРАП від 23.10.2025 року, відповідно до якого виявлена у ОСОБА_1 речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ил-пентан-1-он), кількісний вміст якої складає 0,079г. (а.с.27-28).
Частиною 1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 вказаного Кодексу, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст.44 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
В силу положень ст.33 КУпАП, приймаючи до уваги характер та обставини правопорушення, особу ОСОБА_1 , враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, а також зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження працевлаштування останньої чи наявності у неї інших легальних джерел доходів, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до вказаної особи доцільне застосування адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт.
З огляду на ст.30-1 КУпАП, громадські роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
При цьому, суддя при призначенні адміністративного стягнення у розглядуваному випадку виходить з того, що наявні в розпорядженні суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять відомостей щодо законодавчо встановленої заборони призначення вказаній особі адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт. 
Статтею 321-1 КУпАП та п1.1. «Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.03.2013 за №457/22989, виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. 
Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.1, 23, 30-1, 33, 44, 251-252, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, у вигляді двадцяти годин громадських робіт.
Відповідно до п.п.1.1 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, виконання постанови в частині стягнення у виді громадських робіт ОСОБА_1 , – покласти на Хаджибейський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.
Речовий доказ – особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ил-пентан-1-он), кількісний вміст якої складає 0,079г., яка упакована в пакет Експертної служби МВС України №6680937 та зберігається у ВнП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, після набрання постановою законної сили, – знищити.
На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665,60 гривень на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, код ЄДРПОУ 26255795 (00020, м.Київ, вул.Липська 18/5).
Копію постанови направити ОСОБА_1 , спрямувати до Хаджибейського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та начальнику ВнП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - для виконання, в межах їм відповідних повноважень, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Шурупов