Справа № 135/277/26 
Провадження № 2/135/319/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
09.04.2026     Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
 
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 28.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1372-2914, відповідно до умов якого Товариство надало позичальнику кредит у сумі 1 000 грн строком кредитування 300 днів, на заявлений базовий період 14 днів, із стандартною процентною ставкою 2,50 % в день, із зниженою процентною ставкою 2,50% в день. Кредитний договір укладено в електронному вигляді та підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 20.01.2025 виникла заборгованість в розмірі 8 500 грн, яка складається з: 1 000 грн - заборгованості за кредитом; 7 500 грн - заборгованості за нарахованими процентами.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 5 000 грн, яка складається з: 1 000 грн - заборгованості за кредитом; 4 000 грн - заборгованості за нарахованими процентами. Оскільки позивач частково списав заборгованість позичальнику за нарахованими процентами в сумі 3 500 грн., враховуючи можливість застосування до позичальника програми лояльності.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подали до суду клопотання, у якому просили розглянути справу за відсутності їхнього представника, не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов до суду не подав.
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 28.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1372-2914, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), містить реквізити та підписи сторін.
Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало позичальнику ОСОБА_1 кредит в розмірі 1 000 грн строком кредитування на 300 днів, з базовим періодом 14 днів, із стандартною процентною ставкою 2,50 % в день, та із зниженою процентною ставкою 2,50 % в день (п.п. 4.1., 4.8, 4.10., 4.12. Договору).
Відповідно до пункту 4.10. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною процентною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).
У Додатку №3 до кредитного договору №1372-2914 від 28.03.2024 визначено дату видачі та дату повернення кредиту, згідно якого позичальник зобов`язаний сплатити платежі на погашення кредиту до 21.01.2025, що складається з погашення суми кредиту та процентів за користування кредитом.
За даними наданої позивачем довідки видно, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було видано кошти за кредитним договором №1372-2914 від 28.03.2024 та перераховано грошові кошти ОСОБА_1 в сумі 1 000 грн на платіжну картку НОМЕР_1 .
Позивач вказує, що ОСОБА_2 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 8 500 грн, яка складається з: 1 000 грн - заборгованості за кредитом; 7 500 грн - заборгованості за нарахованими процентами.
Позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в розмірі 5 000 грн, яка складається з: 1 000 грн - заборгованості за кредитом; 4 000 грн - заборгованості за нарахованими процентами, вказуючи, що позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 3 500 грн.
Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. 
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, то кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного кредитного договору №1372-2914 від 28.03.2024.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором №1372-2914 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом стосовно заборгованості відповідача за неповерненою сумою кредиту. 
Разом з тим, щодо нарахування процентів за користування кредитом, даний розрахунок є вірним лише в межах проведеного розрахунку до 22.04.2024.
Так, станом на час укладення з відповідачем кредитного договору, а саме: 28.03.2024 року, вже був чинним (з 24 грудня 2023 року) Закон, який обмежував максимальний розмір денної процентної ставки, а саме: частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» було встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, а пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (який набрав чинності 24 грудня 2023 року), установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Тобто, як вбачається з наведеного вище, процентну ставку у розмірі 2,5 % можна було застосовувати лише протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (який набрав чинності 24 грудня 2023 року), а саме, до 22 квітня 2024 року включно. 
Відповідно, з 23 квітня 2024 року розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не може перевищувати 1 %.
Порядок розрахунку денної процентної ставки (за відповідною формулою) встановлено частиною 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», частиною 5 якої встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Частиною 2 статті 536 ЦК України встановлено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відтак, якщо визначений договором розмір процентної ставки за користування кредитними коштами суперечить вимогам закону, то суд має право визначити розмір заборгованості виходячи з вимог закону, а також умов договору, які не суперечать вимогам цього закону.
Отже, передбачений у кредитному договорі розмір процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% на день та відповідно їх нарахування починаючи з 23.04.2024, суперечить нормам ЗУ «Про споживче кредитування», а тому слід здійснити перерахунок нарахованих процентів.
Проведений позивачем розрахунок заборгованості є вірним лише до 22.04.2024. До 22.04.2024 нараховані проценти за 26 днів користування кредитом становлять згідно проведеного позивачем розрахунку 650 грн, при цьому суд враховує вказаний позивачем розрахунок, виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства.
За період з 23 квітня 2024 року по 21 серпня 2024 року включно (120 днів) кредитор у відповідності до вимог закону (пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») не мав права застосовувати процентну ставку у розмірі більшому, ніж 1,5 %, а за період з 22 серпня 2024 року по 21 січня 2025 року включно (154 дні) не мав права застосовувати процентну ставку у розмірі більшому, ніж 1 %.
Відтак, проценти за 120 днів користування кредитом з 23.04.2024 складають 1 000 грн х 1,5 % в день х 120 днів = 1 800 грн.
У той же час, проценти за 154 днів користування кредитом з 22.08.2024 складають 1 000 грн х 1 % в день х 154 днів = 1 540 грн.
Таким чином, загальний розмір процентів за весь період дії кредитного договору складає 3 990 грн (650 + 1 800 + 1 540).
Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1372-2914 в розмірі 4 990 грн (1 000 + 3 990 = 4 990). 
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково в розмірі 4 990 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір має бути присуджено позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач пред`явив позов на загальну суму 5 000 грн. Позов задоволено на суму 4 990 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме – 2 657,08 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 280-282 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за кредитним договором №1372-2914 від 28.03.2024 у розмірі 4 990 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 2 657,08 грн судових витрат. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя