КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2026 року Київ справа №320/49029/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) стосовно не перерахування, та не виплати при звільненні ОСОБА_1 усіх належних їй на день виключення із списків особового складу видів грошового забезпечення у законодавчо визначеному розмірі;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити нарахування та виплату (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 поточну індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 рр. включно з визначенням в якості «базового місяця» січень 2008 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі (індексацію-різницю) у розмірі 4 463,15 грн на місяць за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року включно, та за період з 01.01.2024 року по 23.07.2025 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом відповідно, на 1 січня 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2017 рік з включенням до розрахунку місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, виплату якої було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», та допомогу на оздоровлення за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 рр. з урахуванням перерахованих посадових окладів, окладів за військовим званням, та з врахуванням «індексації різниці»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 підйомної допомоги за 2017 та 2018 рр. з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення індексації, у тому числі й «індексації-різниці»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням перерахованого місячного грошового забезпечення та раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні відпусток а саме: за 98 невикористаних нею календарних днів щорічних основних відпусток за 2022, 2023, 2024 та 2025 рр., за 14 невикористаних нею календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2025 р., а також за 70 невикористаних нею календарних днів соціальної додаткової відпустки згідно статті 19 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити (з урахуванням перерахованого місячного грошового забезпечення та раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) при здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 усіх належних їй коштів - одночасно компенсувати утриманий з останньої податок на доходи фізичних осіб, згідно з Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 18.08.1997 по 23.07.2025 проходила військову службу в різних органах Державній прикордонній службі України. Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 14.07.2025 №1364-ОС позивача було звільнено в запас Збройних Сил України, наказом відповідача від 23.07.2025 №368 ОС позивача було виключено з 23.07.2025 зі списків особового складу комендатури та всіх видів забезпечення. 
Представник позивача звернувся з запитами за місцями проходження військової служби Позивачки, а також - в Галузевий державний архів Державної прикордонної служби України, з метою перевірки дотримання прав ОСОБА_1 на своєчасне та в повному обсязі отримання грошового забезпечення під час проходження.
З відповідей на запитувану інформацію було встановлено, що нарахування та виплата індексації позивачу здійснена не у відповідності до законодавства, а відповідач листом від 06.08.2025 №09/6399-25-Вих фактично відмовився від запропонованої можливості виконати вищенаведені розпорядження Голови Служби. Таким чином, відповідач як при звільненні не перерахував та не виплатив позивачу індексацію її грошового забезпечення у визначеному законодавством розмірі.
Зменшення розміру місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 , та як наслідок, призвели до виплати їй в меншому, ніж належить за законом розмірі: допомоги на оздоровлення в 2017-2025 рр.; підйомної допомоги в 2017 та 2018 рр.; Також, вказане порушення призвело до виплати позивачу при звільненні в меншому, ніж належить за законом розмірі: грошової компенсації за 98 невикористаних нею календарних днів щорічної основної відпустки за 2022 -2025 рр.; грошової компенсації за 14 невикористаних нею календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2025 рр.; грошової компенсації за невикористані 70 календарних днів соціальної додаткової відпустки за 2016-2022 рр., що передбачена статтею 19 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР. Також, внаслідок порушень у визначенні розміру місячного грошового забезпечення станом на момент звільнення позивача - останній в значно меншому розмірі було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні.
Позивач вважає, що має право на виплату грошового забезпечення у встановленому розмірі за спірний період.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Витребувано докази.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де позов не визнав та зауважив, що нарахування та виплата грошового забезпечення та інших нарахувань здійснювалися виключно за період проходження позивача у Військовій частині НОМЕР_1 . 
Вказує, що в період дії Постанови Кабміну України №1294 з 01.01.2008 року по 01.03.2018 року, тобто періоду який охоплює період оскаржуваних правовідносин, розміри посадових окладів військовослужбовців не змінювалися.
Пунктом постанови №1294 затверджено схеми посадових окладів офіцерського складу Держприкордонслужби (Додаток 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294). В подальшому розмір посадового окладу змінено лише 01.03.2018 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704. 
Крім того, зауважив, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, який виплачував позивачу грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення. Таким чином, вважає, що при звільненні позивача з військової служби, відповідачем належним чином та в повному обсязі здійснено виплату грошової компенсації, що не спростовується позовною заявою та додатками до неї.
Позивачем подано відповідь на відзив відповідача, де звернула увагу суду на факт часткового визнання відповідачем допущеного внаслідок його бездіяльності порушення прав позивача. Вказує, що відповідач хибно вважає про наявність в нього дискреційних повноважень в питанні нарахування та виплати індексації. Та посилання на застарілу та не актуальну судову практику. Оскільки, на даний час є чинним правовий висновок Верховного Суду про те, що нарахування та виплата індексації не є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, що неодноразово був підтверджений (постанови від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 22.06.2023 у справі №520/6243/22 від 06.07.2023 у справі №240/23550/21, від 21.03.2024 у справі №380/14057/22 та від 20.06.2024 у справі №620/14086/23, від 10.10.2024 у справі №500/8015/23). З огляду на що позивач просила відмовити у задоволенні відзиву та відповідача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Розглянувши в порядку письмового провадження подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходив з наступного.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов матеріального, грошового та інших видів забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку нарахування грошового забезпечення, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.
Безспірно, за приписами статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 р. № 704 (надалі - постанова № 704) були збільшені розміри грошового забезпечення військовослужбовців. На виконання вказаної правової норми Закону №2262-XII та постанови № 704 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» ( надалі - постанова № 103).
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 , зокрема проходила службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) і з 23.07.2025 була звільнена з військової служби.
Позивач у період з 18.08.1997-26.07.2001 була курсантом Академії прикордонних військ України;
26.07.2001 - 10.11.2002 працювала на посаді начальника групи - старшим контролером відділення прикордонного контролю « Кучурган - залізниця» 4 прикордонної комендатури 2 прикордонного загону Південного напрямку Прикордонних військ України;
10.11.2002 - 24.12.2002 працювала на посаді начальника групи - старшого контролера відділення прикордонного контролю «Кучурган - залізниця» КПП « Кучурган » 2 прикордонного загону Південного напрямку Прикордонних військ України;
24.12.2002 - 01.08.2003 працювала на посаді начальника групи обліку та реєстрації відділення прикордонного контролю та реєстрації штабу 2 прикордонного загону Південного напряму Прикордонних військ України;
01.08.2003 - 22.05.2008 працювала на посаді начальника обліку та реєстрації відділу прикордонного контролю та реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
22.05.2008 - 20.02.2012 працювала на посаді начальника групи реєстраційної та паспортної роботи відділу прикордонного контролю штабу ІНФОРМАЦІЯ_5 (оргштатні зміни);
20.02.2012 - 18.04.2016 працювала начальником реєстраційної та паспортної роботи відділу прикордонного контролю штабу 2 прикордонного загону (І категорії) Державної прикордонної служби України;
18.04.2016 - 01.09.2016 працювала старшим офіцером п`ятого відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
01.09.2016 - 16.06.2018 позивач була слухачем курсу очного навчання факультету підготовки керівних кадрів Національної академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького;
16.06.2018 - 29.11.2019 працювала начальником шостого відділення першого відділу другого центру ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
29.11.2019 - 24.02.2020 працювала начальником групи по роботі з персоналом відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
24.02.2020 - 17.05.2021 працювала начальником відділення по роботі з персоналом відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
17.05.2021 - 23.07.2025 працювала помічником коменданта з міжнародної технічної допомоги - начальника групи з питань міжнародної технічної допомоги ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наведене підтверджується Витягом з послужного списку ОСОБА_1 від 05.08.2025 виданого Відділом кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Сторонами визнається, що за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 розміри посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням позивача, і відповідні інші складові його грошового забезпечення за спірний період визначалися із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Представник позивача звернувся до відповідача щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача, в тому числі індексації, за період з 2015 року до часу звільнення, відповідно до розпоряджень Голови Державної прикордонної служби України №Т/116-1743 від 03.03.2020 та №0.11-5760/0/6-20 - Вих від 02.06.2020.
Крім того, просив здійснити перерахунок ОСОБА_1 сум грошового забезпечення (у тому числі грошової допомоги на оздоровлення) за 2020 (з 29.01.2020), 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 (по 23.07.2025) роки, обчисливши їх виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого відповідним законом про державний бюджет на 1 січня відповідного календарного року, а саме: на 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату (з урахуванням раніше виплачених сум). 
Просив, на підставі перерахунку грошового забезпечення станом на 1 січня 2025 року - перерахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за всі дні невикористаної щорічної основної та додаткової відпусток та одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Листом від 18.11.2024 відповідач надав відповідну запитувану інформацію та повідомив, що індексація грошового забезпечення за період з липня 2015 року по липень 2025 року, нарахована та виплачена, нарахована та виплачена позивачу, з урахуванням базового місяця - квітень 2016, березень 2018, грудень 2023 та січень 2025, в повному обсязі, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078.
Підстави для перерахунку грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, надбавок та доплат, одноразової грошової допомоги нарахованої та виплаченої у зв`язку із звільненням з військової служби позивача із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, на 01.01.2023, на 01.01.2024, на 01.01.2025 відсутні, оскільки відповідно до постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» 30.08.2017 №704, розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, розраховуються виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт. 
З огляду на що, на думку відповідача, відсутні підстави для перерахунку грошового забезпечення позивача.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються правовими нормами постанови № 704, що набрала чинності з 1 березня 2018 року.
Первинна редакція п.4 цієї постанови № 704 передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, в тому числі Державної кримінально-виконавчої служби, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками.
Пунктом 6 постанови № 103 п.4 постанови № 704 було викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками.
З набранням чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 про визнання протиправним та скасування п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21,02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відновлено чинність пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в первинній редакції.
Вказане судове рішення згідно положень ст.325 КАС України набрало чинності з дати її прийняття - з 29.01.2020 року.
Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт, в тому числі постанова КМ України, втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Більш того, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.01.2022 р. у справі № 826/9052/18 підтверджено неправомірність дій Кабінету Міністрів України при прийнятті постанови від 21 лютого 2018 року № 103 в частині внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704.
Таким чином, з 29.01.2020 року розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, в тому числі Державної кримінально-виконавчої служби, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12,13 і 14.
Як зазначено в ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року - 2102 гривні.
Таким чином, з 01 січня 2020 року збільшено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в розумінні вимог п.4 постанови №704 призводить до збільшення з 29.01.2020 року розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.
Як вже зазначалося судом, за приписами п.2 постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зазначене свідчить, що з 29.01.2020 року збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2020 року) призводить до збільшення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.
Суд враховує, що відповідно до положень ст.15 Закону № 2011-XII та п.5 і п.6 постанови №704 визначення розмірів надбавки за вислугу років військовослужбовцям, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби знаходиться в залежності від розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.
Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становив 2270,00 гривень, а розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102,00 гривні.
Аналогічно відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 2 грудня 2021 року № 1928-IX розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становив 2481,00 гривню, а розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102,00 гривні.
Відповідно до вимог ст.7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становив 2684,00 гривню, а розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102,00 гривні.
Відповідно до вимог ст.7 Закону України від 09.11.2023 №3460-IX «Про Державний бюджет на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становив 2920,00 гривні, а розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102,00 гривні.
Відповідно до вимог ст.7 Закону України від 19.11.2024 №4059-IX «Про Державний бюджет на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становив 2920,00 гривні, а розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102,00 гривні.
Зазначене свідчить, що з 29.01.2020 року по 2025 рік включно розміри посадового окладу та окладу за військовим званням Позивачу підлягали визначенню шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня відповідного календарного року (2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1,2,13 і 14 до Постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Таким чином, позовні вимоги позивача в цій частині позову є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Порушене право позивача в цій частині підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок місячного грошового забезпечення позивача за 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого відповідно на 01 січня 2020 року, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" (2102,00 гривні), Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" (2270,00 гривень), Законом України "Про державний бюджет України на 2022 рік" (2481,00 гривню) і Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" (2684,00 гривню) Законом України "Про державний бюджет України на 2024 рік" (2920,00 гривні), Законом України "Про державний бюджет України на 2025 рік" (2920,00 гривні) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1,1, 13 і 14 до Постанови № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із обов`язковим перерахунком розмірів усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за посадою, яку Позивач займав на час звільнення із служби, в тому числі розмірів матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та здійснити виплату такого грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат.
Одночасно судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачу за період з вересня 2016 року по лютий 2018 оку тарифні розряди були встановлені відповідно до додатку 8 ПКМУ від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з березня 2018 року по квітень 2018 року відповідно ПКМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Індексація грошового забезпечення позивачу за час навчання в НАДПСУ, не нараховувалась та не виплачувалась. 
Суть спору між сторонами в даній справі стосується наявності у позивача права на індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;
- за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 до 23.07.2025 із врахуванням вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, обчисливши щомісячний розмір індексації у фіксованій величині 4 463,15 грн, як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року із застосуванням індексів споживчих цін, що відповідають місяцю підвищення посадового окладу січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року.
Суд враховує, що індексація заробітної плати - це механізм її підвищення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1 Закону №1282-XII). Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 (надалі - Порядок №1078). Розрахунок самої індексації, оскільки вона покликана захистити доходи населення від інфляції, ґрунтується на індексі споживчих цін (індексі інфляції), який щомісяця публікується Держстатом України.
Безспірно, в розумінні вимог Закону №1282-XII та Порядку № 1078 для індексації заробітної плати необхідно визначити два показники: базовий місяць та коефіцієнт індексації. Базовий місяць це місяць останнього підвищення окладів. Коефіцієнт індексації обчислюється на базі щомісячних індексів інфляції. Розрахунок ведеться зростаючим підсумком шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим до перевищення порогу індексації.
Суд враховує, що відповідно до абзацу другого пункту 1-1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Порядок №1078, у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, містив поняття "базовий місяць". Базовим місяцем уважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.
З 01 грудня 2015 року норми Порядку №1078 діють із змінами, внесеними Постановою №1013.
Порівняльний аналіз положень пунктів 5, 10-2 Порядку №1078 свідчить про те, що внаслідок змін, унесених Постановою № 1013, з 01 грудня 2015 року, діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.
Унаслідок цих змін Порядок № 1078, у редакції, що застосовується з 01 грудня 2015 року, не містить поняття "базовий місяць" і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.
Для проведення індексації з 01 грудня 2015 року замість терміну "базовий місяць" використовується поняття "місяць підвищення доходу", яке має інший зміст.
Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Таке визначення цього поняття випливає із системного тлумачення пункту 5 Порядку №1078, у редакції, яка була запроваджена з 01 грудня 2015 року.
Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Отож з 01 грудня 2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.
У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття "місяць підвищення доходу" від терміну "базовий місяць", адже визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.
Водночас вилучення терміну "базовий місяць" та запровадження поняття "місяць підвищення доходу" не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у "базовому місяці", так і у "місяці підвищення доходу" індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.
Отже, з урахуванням наведених нормативно-правових положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01 грудня 2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової.
З 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.
Крім цього, Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, так званої "поточної індексації" та "індексації-різниці". Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).
Щодо "індексації-різниці", то право працівника на її отримання виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Так, абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078, у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, встановлювали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума "індексації-різниці" виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки) і від 22 червня 2023 року у справі № 520/6243/22, від 07 грудня 2023 року у справі № 360/381/23, з подібними правовідносинами, з урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності Постанова №704 та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної "індексації-різниці" визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
У цих справах Верховний Суд, внаслідок системного і цільового способу тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078, дійшов висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу військовослужбовця, відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання "індексації-різниці", а якщо так, то у якій сумі.
Верховний Суд також наголосив, що, ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Верховний Суд зазначив, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивачки в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже зазначалося, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Верховний Суд у цій категорії спорів неодноразово зауважував, що такий спонукаючий спосіб захисту, враховуючи характер спірних правовідносин, є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову (постанови від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки), від 07 грудня 2023 року у справі №360/381/23, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 06 липня 2023 року у справі №560/6684/22, від 15 серпня 2023 року у справі №400/3784/22.
У цих постановах Верховний Суд підкреслював, що для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно перевірити обґрунтованість нарахованих ним сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити індексацію - різницю у розмірі 4463,15 грн на місяць за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року включно, та за період з 01.01.2024 року по 23.07.2025 року включно відповідно до приписів абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, суд зазначає наступне.
У Законі № 1282-ХІІ та у Постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Порядок проведення індексації грошових доходів населення» зазначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, та визначено 2 випадки в яких виплачується індексація грошового забезпечення в Україні, а саме:
1) Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (абзац 2 п. 1-1 Порядку №1078) (так звана поточна індексація).
2) Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац 4 пункту 5 Порядку №1078), так звана індексація різниця.
До чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).
01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу Позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 5 Порядку 1078 у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Таким чином, при вирішенні спору у даній справі слід дослідити: розмір грошового доходу позивача в лютому 2018 року; розмір грошового доходу позивача в березні 2018 року; грошовий дохід позивача збільшився чи зменшився в березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року.
З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Враховуючи системний і цільовий способи тлумачення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у березні 2018 року як у місяці підвищення доходу позивача, відповідачем належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці (фіксованої-індексації).
Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 червня 2023 року у справі №520/6243/22.
Відповідно до Особистої картки грошового забезпечення за 2018 рік ОСОБА_1 (з Архівною відомістю до неї) її грошове забезпечення (грошовий дохід) як у лютому 2018 року, так і в березні 2018 р. становило 15 600 грн 79 коп. Отже, підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) у зв`язку із підвищенням на законодавчому рівні посадових окладів у березні 2018 року військовослужбовцям згідно постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 не відбулося (0 грн). При цьому визначальним значенням для врахування видів грошового забезпечення при визначенні розміру доходу позивача у лютому та березні 2018 року для визначення різниці доходу має значення факт виплати у конкретних місяцях складових грошового забезпечення, а не період, за який вони виплачені (правові висновки за постановами Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 240/5760, п. 26 постанови від 14.11.2021 у справі № 240/12040/19).
А тому, наявні підстави для нарахування та виплати індексації різниці за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року включно, та за період з 01.01.2024 року по 02.07.2025 року.
Щодо виплати підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення та з врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Субсидіарне застосування норм Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 30.12.2020 у справі №359/8843/16-а.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є його систематичною складовою та не має характеру одноразових виплат.
Порядок виплати військовослужбовцям грошового забезпечення у межах спірного періоду було врегульовано Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 № 260 (далі Інструкція № 260) та Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260).
Пунктом 30.1 Інструкції № 260 визначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за місцем штатної служби в разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулий рік) або без вибуття у відпустку (за їх заявою протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги (п. 30.2 Інструкції № 260).
Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги (п. 30.3 Інструкції № 260).
Відповідно до п. 1 розділу ХХІІІ Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги (п. 2 розділу ХХІІІ Порядку № 260).
Таким чином, під час розрахунку грошової допомоги для оздоровлення позивачу мала бути також врахована індексація його грошового забезпечення як невід`ємна складова останнього.
Згідно пункту 1 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 № 370 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), особам офіцерського складу (далі - офіцери), прапорщикам (мічманам) та військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці, які проходять службу за контрактом), що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.
Аналогічне закріплене у п. 1 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженому Наказ Міністерства оборони України від 05.02.2018 № 45.
Позивач заявляє позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача, які полягали в визначенні розміру підйомної допомоги в 2017, 2018 роках, грошової допомоги на оздоровлення в 2017 - 2025 роках, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація та зобов`язання здійснити перерахунок підйомної допомоги, виплаченої в 2017, 2018 роках, грошової допомоги на оздоровлення в 2017 - 2025 роках, з врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення.
Судом встановлено, що позивачу була нарахована та виплачена в липні 2017 року допомога на оздоровлення у сумі 8 163,75 грн , а не 13 062 грн - без включення до розрахунку місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороду, виплату якої було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова КМУ №889), і яка виплачувалась із січня 2016 року до березня 2018 року щомісячно. Тобто, позивач отримала допомогу на оздоровлення в 2017 у меншому розмірі на 4 898, 25 грн, ніж встановлено законом. За 2018 - 2025 роки, за виключенням 2023 року позивачу було нараховано та виплачено вказану допомогу на оздоровлення без врахування індексації, у т.ч. й «індексації-різниці», та застосовано при обчисленні місячного грошового забезпечення показник розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, а не на 1 січня відповідного календарного року, тобто з порушенням прав позивача.
Щодо підйомної допомоги за 2017 та 2018 роки з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення індексації, у тому числі й «індексації - різниці», то судом встановлено, що березні 2017 року та в липні 2018 року було зменшено розмір підйомної допомоги. 
Вказаний одноразовий вид грошового забезпечення визначений пунктом 3 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а розмір такої допомоги - встановлений підпунктом 1 зазначеного пункту 3 наведеної статті Закону, відповідно до якого при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується: 1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
На реалізацію зазначеної норми Міністерством внутрішніх справ України видано Наказ від 19.08.2016 №848 «Про затвердження Інструкції про умови та порядок виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», де пунктом 1 наведеної Інструкції також чітко визначений розмір такої допомоги - в розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до якого військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі (далі - військовослужбовці), що переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, строк навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією органу (підрозділу) Державної прикордонної служби України (далі - орган (підрозділ) Держприкордонслужби), виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.
З огляду на що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При цьому, відповідно до витягу з наказу №368-ОС від 23.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_1 , помічника коменданта з міжнародної технічної допомоги - начальника групи з питань міжнародної технічної допомоги, звільнену з військової служби в запас наказом Голови Державної прикордонної служби України від 14.07.2025 №1364-ОС згідно з підпунктом «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): дружина, якщо обоє із подружжя проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з правом носіння військової форми одягу, 23 липня 2025 року.
Вислуга років на пенсію на 23 липня 2025 року становить: календарна: 27 років 11 місяців 05 днів; пільгова: 00 років 08 місяців 16 днів; всього: 28 років 07 місяців 21 день.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплатити підполковнику ОСОБА_1 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 27 (двадцять сім) повних календарних років служби.
Виплатити грошову компенсацію за 45 невикористаних календарних днів щорічної основної відпустки за 2022 рік, 15 невикористаних календарних днів щорічної основної відпустки за 2023 рік, 15 невикористаних календарних днів щорічної основної відпустки за 2024 рік, 23 невикористаних календарних дні щорічної основної відпустки за 2025 рік з розрахунку 1/12 за кожний повний прослужений місяць.
Виплатити грошову компенсацію за 14 невикористаних календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2025 рік.
Виплатити компенсацію за невикористану додаткову відпустку згідно статті 19 Закону України «Про відпустки» за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, та 2022 роки терміном 70 календарних днів.
При цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що позивачу було здійснено нарахування та виплату з урахуванням перерахованого місячного грошового забезпечення та раніше здійснених виплат в рахунок компенсації за невикористані дні відпусток, а саме 98 невикористаних нею календарних днів щорічних основних відпусток за 2022, 2023, 2024 та 2025 за 14 невикористаних нею календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2025 рік, а також за 70 невикористаних нею календарних днів соціальної додаткової відпустки. 
Щодо позовних вимог про виплату індексації одночасно з компенсацією сум податків з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі - Порядок № 44), то варто зазначити, що відповідачем наразі не приймалось будь-якого рішення щодо невиплати компенсації сум податків з доходів фізичних осіб. При цьому, в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, і потрібно враховувати, що суд не повинен вирішувати вимоги на майбутнє, а відтак права позивача в цій частині не порушені, такі вимоги є передчасними і відповідно задоволенню не підлягають.
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
Щодо розподілу судових витрат.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) стосовно не перерахування, та не виплати при звільненні ОСОБА_1 усіх належних їй на день виключення із списків особового складу видів грошового забезпечення у законодавчо визначеному розмірі.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) здійснити нарахування та виплату (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) поточну індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно з визначенням в якості «базового місяця» січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум..
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі (індексацію-різницю) у розмірі 4 463,15 грн на місяць за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно, та за період з 01.01.2024 по 23.07.2025 включно відповідно до приписів абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) місячного грошового забезпечення за 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом відповідно, на 1 січня 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) перерахувати та виплатити (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) допомогу на оздоровлення за 2017 рік з включенням до розрахунку місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, виплату якої було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», та допомогу на оздоровлення за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, з урахуванням перерахованих посадових окладів, окладів за військовим званням, та з врахуванням «індексації різниці», з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) підйомної допомоги за 2017 та 2018 роки, з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення індексації, у тому числі й «індексації-різниці», з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням перерахованого місячного грошового забезпечення та раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) компенсації за невикористані дні відпусток а саме: за 98 невикористаних нею календарних днів щорічних основних відпусток за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, за 14 невикористаних нею календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2025 рік, а також за 70 невикористаних нею календарних днів соціальної додаткової відпустки згідно статті 19 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) перерахувати та виплатити (з урахуванням перерахованого місячного грошового забезпечення та раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) одноразову грошову допомогу при звільненні, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова 

Горобцова Я.В.