Справа № 344/22645/24 
Провадження № 22-ц/4808/350/26 
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої   Томин О.О.,
суддів:   Луганської В.М., Пнівчук О.В.,
за участю секретаря Кузнєцова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2025 року, ухвалене в складі судді Татарінової О.А. в м. Івано-Франківську, повний текст якого складено 08 грудня 2025 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінський Віталій Данилович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко Олена Володимирівна, про визнання договорів відступлення прав вимоги та свідоцтва про право на спадщину недійсними,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінський Віталій Данилович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко Олена Володимирівна, про визнання договорів відступлення прав вимоги та свідоцтва про право на спадщину недійсними.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.03.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту № 11124889000, відповідно до умов котрого банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 112 000,00 шв.фр.
З метою забезпечення належним чином умов Кредитного договору 05.03.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 1124889000/П.
06.03.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором було укладено Договір іпотеки за реєстровим номером 224, відповідно до умов котрого Іпотекодержателю було передано в Іпотеку нерухоме мано: земельну ділянку, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, та розміщений на ній об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Також з метою належного виконання умов Кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № 246544 від 11.05.2011.
У зв`язку з невиконанням належним чином умов Кредитного договору рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 жовтня 2016 року по справі № 344/14408/2015 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості позов задоволено у повному обсязі. Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 11124889000 від 05 березня 2007 року станом на 27 серпня 2015 року на загальну суму 63 716 швейцарських франків 13 сантимів та 23 753 гривні 68 копійок.
26.06.2019 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено Договір факторингу № 26/06/7/2019, за умовами якого АТ «УкрСиббанк» передав у власність ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» право вимоги за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , а також за всіма договорами забезпечення.
Також 26.06.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та ОСОБА_5 укладено Договір відступлення права вимоги № 26-06/ФК-19, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» передало у власність право вимоги за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , а також за всіма договорами забезпечення.
В подальшому Верховним Судом постановою від 26.01.2022 по справі № 761/41749/19 визнано недійсним Договір відступлення права вимоги від 26.06.2019 № 26-06/ФК-19, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та фізичною особою ОСОБА_5 .
28.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі представника за довіреністю Рибак Мар`яни Михайлівни та ОСОБА_6 укладено Договір відступлення права вимоги № 28-09/ФК-22.
Цього, ж дня 28.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі представника за довіреністю Рибак Мар`яни Михайлівни та ОСОБА_6 укладено Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки.
До Державного реєстру речових прав було внесено відомості щодо іпотекодержателя за договором іпотеки, серія та номер: Д224, виданий 06.03.2007, видавник: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М. - зазначено ОСОБА_6 , проте станом на 02.10.2024 іпотекодержателем є ОСОБА_1 .
Позич вважає, що такі договори відступлення права вимоги № 28-09/ФК-22 від 28.09.2022 та відступлення права вимоги за договором іпотеки від 28.09.2022 укладені із порушеннями та суперечать чинному законодавству, а тому підлягають визнанню недійсними, оскільки фізична особа не може замінити банк (кредитодавця) в кредитних правовідносинах. Якщо попередньо право вимоги було відступлено за договором факторингу, наступне відступлення повинно бути здійснено саме за договором факторингу. Відступлення права вимоги за споживчим кредитом може відбутись виключно на користь фінансової установи.
Відповідно до інформації отриманої з ухвали Івано-Франківського міського суду від 31.05.2024 по справі № 344/3800/24, ОСОБА_6 помер, про що складено актовий запис № 2161 від 11.09.2023.
Станом на 02.10.2024 в Державному реєстрі речових прав міститься інформація, що іпотекодержателем за Договором іпотеки, серія та номер: Д224, виданий 06.03.2007, видавник: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М., є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1881, виданий 19.09.2024, видавник: Дорошенко О.В., приватний нотаріус Івано-Франківського МНО.
Так, до ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1881, виданий 19.09.2024, видавник: Дорошенко О.Е., приватний нотаріус Івано-Франківського МНО, перейшло право вимоги за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , а також за всіма договорами забезпечення, в тому числі Договором іпотеки, серія та номер: Д224, виданий 06.03.2007, видавник: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М.
В даному випадку ОСОБА_1 успадкувала як права вимоги за відповідними договорами так і обов`язки відповідати за позовами щодо оскарження дійсності таких в судовому порядку.
Позивачем також зазначається, що у жовтні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним Договір відступлення права вимоги від 26 червня 2019 року № 2-06/ФК-19 за Договором про надання споживчого кредиту від 05 березня 2017 року № 11124889000, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та ОСОБА_5 .
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року в задоволенні цього позову відмовлено. Київським апеляційним судом постановою від 14 червня 2021 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 29 червня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від вересня 2020 року - без змін.
Однак, Верховним Судом постановою від 26.01.2022 по справі №761/41749/19 визнано недійним Договір відступлення права вимоги від 26.06.2019 № 26-06/ФК-19, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та фізичною особою ОСОБА_5 . Верховний Суд зробив висновки, що фізична особа не може набути права вимоги за кредитним договором, кредитодавцем у якому є банк, адже фізична особа не наділена правом надавати фінансові послуги. Фізична особа не може замінити банк (кредитодавцями) в кредитних правовідносинах. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.
Також, як було зазначено вище, первинний кредитор (АТ «УкрСиббанк») у зобов`язанні 26.06.2019 відступив право вимоги за Кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» саме за Договором факторингу № 26/06/7/2019.
Сторони оскаржуваного договору не були вправі укладати будь-який інший договір, спрямований на відступлення права вимоги, окрім як договір факторингу. Так, з укладенням оспорюваного договору про відступлення права вимоги відбулась заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій на надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.
Щодо можливості відступлення права вимоги за споживчим кредитом виключно на користь фінансової установи, зазначають, що при укладенні оскаржуваного Договору відступлення права вимоги було порушено суб`єктний склад, визначений Законом України «Про споживче кредитування» при відступлені прав вимоги за споживчим кредитом.
Щодо укладення договору факторингу, а не договору відступлення права вимоги, зазначають, що оспорюваний у цій справі договір про відступлення права вимоги за договорами кредиту та поруки, незважаючи на його назву, за своєю правовою природою є договором факторингу з огляду на те, що з укладенням договору про відступлення права вимоги відбулася заміна кредитодавця - банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, і який надавав позичальнику у цій справі фінансові послуги. Крім того, про те, що оспорюваний договір по своїй суті є договором факторингу, свідчить і те, що розмір вимог, які відступаються є більшим, ніж сума, яку новий кредитор сплатив за відступлення такої вимоги.
З урахуванням наведеного, оскільки оспорюваний у справі договір по своїй суті є договором факторингу, фізична особа - ОСОБА_6 не може бути новим кредитором у спірних правовідносинах, адже для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа, проте ОСОБА_6 не відноситься до фінансових установ у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», які можуть надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу.
Враховуючи, що вказані правочини суперечить вимогам ЦК України, такі є недійсними з моменту укладення.
При укладені оскаржуваного договору не було дотримано вище викладених вимог закону, тому такий договір підлягає визнанню недійсним.
Щодо визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, зазначають, що такий є похідним від Договору відступлення права вимоги за кредитним договором. При визнанні недійсним Договору відступлення права вимоги, Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки також підлягає визнанню недійсним. В п. 2.1 останнього зазначено, що права вимоги за Договором іпотеки переходять до цесіонарія одночасно з переходом прав за кредитним договором. Отже визнання недійсним даного договору є своєрідним наслідком недійсності основного договору.
Щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, зазначають, що оскаржуване свідоцтво про право на спадщину було видано відповідачу на підставі оскаржуваного Договору відступлення права вимоги № 28-09/ФК-22 від 28.09.2022 та укладеного 28.09.2022 Договору відступлення права вимоги за Договором іпотеки, посвідченого 06.03.2007 Біланюк С.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 244, що укладені між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі представника за довіреністю Рибак Мар`яни Михайлівни та ОСОБА_6 .
За таких обставин, при визнанні недійсним Договору відступлення права вимоги та Договору відступлення права вимоги за Договором іпотеки також підлягає визнанню недійсним свідоцтво про право на спадщину, оскільки померлий ОСОБА_6 не набув права вимоги за цими договорами, а тому ОСОБА_1 не мала права на спадкування того, чим не володів померлий.
Просять суд визнати укладені між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі представника за довіреністю Рибак Мар`яни Михайлівни та ОСОБА_6 Договір відступлення права вимоги № 28-09/ФК-22 від 28.09.2022 та укладений 28.09.2022 Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, посвідчений 06.03.2007 Біланюк С.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 244, недійсними. Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1881, видане 19.09.2024 приватним нотаріусом Дорошенко О.В. Івано-Франківського МНО на ім`я ОСОБА_1 після померлого ОСОБА_6 , а саме: на спадкове майно, яке складається з права вимоги за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , та договорами забезпечення, а також права вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06.03.2007 Біланюк С.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 244.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2025 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» подало апеляційну скаргу. Вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи.
Вважає, що судом першої інстанції фактично не досліджувалися обставини, на котрі позивач посилався в позовній заяві, що діяли на момент укладення оскаржуваних договорів, а відмовлено у задоволенні позову виключно з тих міркувань, що в даних правовідносинах не порушено прав та законних інтересів позивача. Однак, таке не відповідає обставин справи.
Право вимоги до боржника за кредитним договором є складовою майна позивача та підлягає правовому захисту. Оскаржуваний договір безпосередньо ставить під сумнів належність позивачу права вимоги, оскільки внаслідок його укладення третя особа заявляє про набуття статусу нового кредитора. За таких обставин право позивача є оспорюваним.
Незважаючи на формальне підписання спірного договору представником позивача, позивач не визнає правомірності відступлення права вимоги, вважає такий укладеним з порушенням вимог закону та звернувся до суду з вимогою про визнання його недійсним, реалізуючи гарантоване ст. 15 ЦК України право на судовий захист.
Більше того, укладення оспорюваного договору створило ситуацію правової невизначеності, оскільки фізична особа вважає себе кредитором, що підтверджується здійснення реєстрації зміни іпотекодержателя у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Таким чином позивач володіє оспорюваним майновим правом, і існує реальна загроза втрати такого акту.
Щодо обставин, що свідчать про наявність законного інтересу позивача вказує, що такий полягає у збереженні та належному захисті активів (майнових прав) від неправомірного вибуття; у правомірному, вигідному та безпечному володінні своїми майновими правами; у дотриманні встановленого законом порядку укладення правочинів (у даному випадку замість договору факторингу, який відповідає правовій природі правовідносин та статусу сторін, було укладено договір відступлення права вимоги, що суперечить вимогам цивільного законодавства та спеціальному регулюванню); у недопущенні порушення публічного порядку (недопущенні надання статусу кредитора особі, яка не є фінансовою установою); у запобіганні фінансовим збиткам та негативним правовим наслідкам; у реалізації корпоративного контролю за розпорядженням активами
Отже, суд першої інстанції, дійшовши помилкового висновку про відсутність у позивача порушеного або оспорюваного права та законного інтересу, неправильно застосував норми матеріального права, зокрема положення статті 15 ЦК України, не надав належної правової оцінки майновій природі права вимоги та наслідкам укладення спірного правочину. Таке неправильне застосування норм матеріального права призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства є самостійною та достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті спору.
Вважає, що суд першої інстанції не надав правової оцінки доводам позивача, які стосуються суті справи, що є істотним порушенням норм процесуального права.
Щодо порушень при укладенні оскаржуваного договору відступлення права вимоги вказує, що такі стосуються суб`єктного складу правочину, його правової природи та імперативних обмежень законодавства, а саме: фізична особа не може замінити банк (кредитодавця) у кредитних правовідносинах, оскільки відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитодавцем може бути виключно банк або інша фінансова установа; первинне відступлення права вимоги було здійснено за договором факторингу, а тому відповідно до частини другої ст. 1083 ЦК України будь-яке наступне відступлення грошової вимоги могло бути здійснене виключно у формі договору факторингу та з дотриманням спеціального суб`єктного складу його сторін; право вимоги за договором споживчого кредиту може бути відступлене виключно фінансовій установі, що прямо передбачено частиною другою ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування»; оспорюваний договір за своєю правовою природою є договором факторингу, а не звичайною цесією, оскільки передбачає платне відступлення грошової вимоги фінансового характеру із дисконтом, що відповідає ознакам факторингової операції, відтак до нього підлягали застосуванню норми глави 73 ЦК України та законодавства про фінансові послуги, які не були дотримані.
Вказані порушення свідчать про невідповідність змісту правочину вимогам статей 203, 215 ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним з моменту вчинення.
Щодо порушень при укладенні оскаржуваного договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, зазначає, що такий є похідним від Договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 28-09/ФК-22 від 28.09.2022, оскільки відповідно до його умов права вимоги за іпотекою переходять до цесіонарія одночасно з переходом прав за кредитним договором. Відтак, у разі визнання недійсним основного договору відступлення права вимоги, договір відступлення права вимоги за договором іпотеки також підлягає визнанню недійсним як такий, що не має самостійного правового значення та існує виключно як наслідок основного правочину.
Щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, то таке було видано на підставі Договору відступлення права вимоги № 28-09/ФК-22 від 28.09.2022 та похідного від нього договору відступлення права вимоги за договором іпотеки. У разі визнання зазначених договорів недійсними ОСОБА_6 не набув права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, відтак не міг передати у спадщину право, яким не володів. За таких обставин ОСОБА_1 не мала права на спадкування відповідного майнового права, що є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.
Просить рішення Івано-Франківського міського суду від 03.12.2025 скасувати, прийняти постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «УКРФІНСТАНДАРТ» задовольнити.
Позиція інших учасників справи 
Відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заяви (клопотання) учасників справи
Представник апелянта у судове засідання апеляційного суду, призначене за його заявою у режимі відеоконференції, повторно не з`явився, вдруге надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами, не підкріплене належними доказами. Крім того заявляв, що у випадку відмови у задоволені такого клопотання про відкладення розгляду справи вимоги апеляційної скарги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Широких Ю.В. в попередньому судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечила, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. Після оголошення перерви в судовому засіданні подала клопотання про подальший розгляд справи в її відсутності.
Треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінський В.Д., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. в судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, строків розгляду апеляційної скарги колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2025 року зазначеним вимогам відповідає.
Фактичні обставини справи
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 жовтня 2016 року у справі № 344/14408/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 05 березня 2007 року № 11124889000 станом на 27 серпня 2015 року на загальну суму 63 716 швейцарських франків 13 сантимів та 23 753,68 грн, що складається зі строкової заборгованості по кредиту у сумі 58 310 швейцарських франків 72 сантимів, поточної заборгованості по процентам у сумі 501 швейцарського франка 62 сантимів, простроченої заборгованості по процентам у сумі 4 903 швейцарських франків 79 сантимів, пені за несвоєчасну сплату процентів у сумі 23 753,68 грн (т. 1, а.с. 14-17).
26.06.2019 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено Договір факторингу № 26/06/7/2019, за умовами якого АТ «УкрСиббанк» передав у власність ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» право вимоги за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 225-227).
І того ж дня, 26.06.2019, між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено Договір відступлення прав вимог за Договором іпотеки, посвідченим 06.03.2007 Біланюк С.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224, відповідно до якого у зв`язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм Договору факторингу № 26/06/7/2019 від 26 червня 2019 року цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 року Біланюк С.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224 (надалі - «Іпотечний договір»), укладеним між цедентом та ОСОБА_3 , відповідно до якого цеденту було передано в іпотеку: нерухоме майно: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, та розміщений на ній об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ). Площа земельної ділянки складає 0,0760 га, кадастровий номер 2610100000210030133, яка є виділеною в натурі, межі якої визначені на місцевості. Ступінь готовності об`єкту незавершеного будівництва становить 77%. Після закінчення будівництва і здачі в експлуатацію об`єкту незавершеного будівництва він продовжує бути Предметом іпотеки за цим договором. Земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва належить Іпотекодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 891258, виданого 12.09.2006 Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 13561829, виданого 14.02.2007 ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» (т. 1, а.с. 229).
26.06.2019 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» підписано Акт приймання-передачі документації на виконання Договору факторингу № 26/06/7/2019 від 26 червня 2019 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» (т. 1 а.с. 228 (на звороті)).
Також 26.06.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та ОСОБА_5 укладено Договір відступлення права вимоги № 26-06/ФК-19, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» передало у власність право вимоги за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , а також за всіма договорами забезпечення.
Постановою Верховного Суду від 26.01.2022 по справі № 761/41749/19 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2020, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 14.06.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким договір відступлення права вимоги від 26.06.2019 № 26-06/ФК-19, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та ОСОБА_5 , визнано недійсним (т. 1, а.с. 18-20).
Однак, вже 28.09.2022 укладено Договір відступлення прав вимоги № 28-09/ФК-22 між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі представника - Рибак Мар`яни Михайлівни та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 2388 (т. 1, а.с. 21). Згідно вказаного Договору на умовах, визначених цим Договором, цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за: Договором кредиту № 11124889000 від 05.03.2007, який укладений між фізичною особою ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «УкрСиббанк», кредитором за яким є цедент на підставі Договору факторингу № 26/06/7/2019 від 26 червня 2019 року у розмірі 87 997,31 швейцарських франків. Відступлення права вимоги за договором, вказаним в пункті 1.1 цього Договору (далі також - права вимоги), розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, а саме повернення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 87 997,31 швейцарських франків з яких: основна сума боргу - 58 310,72 швейцарських франків; проценти - 29 686,59 швейцарських франків. Одночасно з відступленням прав вимоги до цесіонарія переходять усі права цедента за усіма договорами забезпечення (договорами поруки), які не були посвідчені нотаріально. Права вимоги до боржника чи інших осіб, які належать цеденту згідно інших договорів, ніж вказані у п. 1.1 цього Договору. цесіонарію за ним договором не передаються.
Також 28.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі представника - Рибак Мар`яни Михайлівни та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено Договір відступлення прав вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06.03.2007 Біланюк С.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим № 244. Вказаний Договір посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 2388 (т. 1, а.с. 22-23).
Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.04.2023 до Державного реєстру речових прав було внесено відомості щодо іпотекодержателя за договором іпотеки, серія та номер: Д224, виданий 06.03.2007, видавник: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М. Іпотекодержатель - ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 28-30).
З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.10.2024 вбачається, що станом на 02.10.2024 в Державному реєстрі речових прав міститься інформація, що іпотекодержателем за договором іпотеки, серія та номер: Д224, виданий 06.03.2007 видавник: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М., є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1881, виданий 19.09.2024, видавник: Дорошенко О.В., приватний нотаріус Івано-Франківського МНО (т. 1, а.с. 12-13).
На виконання ухвали Івано-Франківського міського суду від 24.02.2025 приватним нотаріусом Дорошенко О.В. суду надано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.с. 143-238), в якій наявні наступні документи та встановлені відповідні обставини.
Так, ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т. 1, а.с. 160, 217-218).
20.08.2004 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_8 змінено на « ОСОБА_1 », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (т. 1, а.с. 158-159).
Згідно копії свідоцтва про право власності від 15.01.2008, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківськ, квартира за адресою: АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_7 - сину в рівних долях (т. 1, а.с. 219), що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 07.02.2008 (т. 1, а.с. 230).
09.10.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 193).
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.10.2019 за ОСОБА_6 зареєстровано право власності в розмірі частки 1/1 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 49122217 від 11.10.2019 Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (т. 1, а.с. 166).
З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.01.2020 вбачається, що за ОСОБА_6 зареєстровано право власності в розмірі частки 1/1 земельної ділянки, кадастровий номер 2610100000:21:003:0545, площею 0,075 га на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 18.12.2019 № 403-34 (т. 1, а.с. 167).
11.04.2022 ОСОБА_6 складено заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 264, відповідно до якого ОСОБА_6 належне йому нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1934845726101; земельну ділянку загальною площею 0,0750 га, кадастровий номер 2610100000:21:003:0545, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2016003926101; земельну ділянку загальною площею 0,5000 га, кадастровий номер 2620488800:04:001:0037, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2544705826040 заповідає дочці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 1, а.с. 149). Зазначений заповіт зареєстрований в спадковому реєстрі за № 69235777 (т. 1, а.с. 150).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.09.2023 (т. 1, а.с. 148).
16.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 145).
16.02.2024 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. зареєстрована спадкова справа № 72012322 після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.с. 156).
Також 06.03.2024 ОСОБА_7 звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 162).
17.07.2024 ОСОБА_1 зверталась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно: житловий будинок з господарським будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,075 га, кадастровий номер 2610100000:21:003:0545; земельну ділянку площею 0,5 га, кадастровий номер 2620488800:04:001:0037, що належали батькові - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (т. 1, а.с. 164).
17.07.2024 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із: житлового будинку з господарським будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1934845726101, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_6 09.10.2019 за номером запису про право власності 33631234, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 184442983, сформованим 11.10.2019 Ногіном В.В., державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області (т. 1, а.с. 198).
17.07.2024 в Спадковому реєстрі зареєстровано свідоцтво про право на спадщину № 72716219, видане 17.07.2024 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. після смерті ОСОБА_6 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 199).
Також 17.07.2024 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину, після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із: земельної ділянки, площею 0,075 га, кадастровий номер 2610100000:21:003:0545, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2016003926101; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); опис меж: від А до Б землі Івано-Франківської міської ради (вул. Касіяна); від Б до В - ОСОБА_9 ; від В до Г - ОСОБА_3. ; від Г до А - ОСОБА_10. ; експлікація земельних угідь: всього земель, га: площею 0,075, у тому числі за земельними угіддями, га: 007.01 малоповерхова забудова: площею 0,0471; 007.01 малоповерхова забудова: площею 0,0193; 007.01 малоповерхова забудова: площею 0,0086; місце розташування: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 24.01.2020 за номером запису про право власності 35198127, на підставі Витягу з Рішення Івано-Франківської міської ради від 18.12.2019 № 403-34, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 197748450, сформованим 27.01.2020 Джурином Я.О., державним реєстратором Лисецької селищної ради Тисменицького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області (т. 1, а.с. 200).
17.07.2024 в Спадковому реєстрі зареєстровано свідоцтво про право на спадщину № 72716276, видане 17.07.2024 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. після смерті ОСОБА_6 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 291).
Крім того, 17.07.2024 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину, після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із: земельної ділянки, площею 0,5 га, кадастровий номер 2620488800:04:001:0037, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2544705826040; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); опис меж: від А до Б - Жук О.Д. ; від Б до В - землі Старунського старостинського округу Богородчанської селищної ради (яр); від В до Г - Уманців М.Д. ; від Г до А - землі Старунського старостинського округу Богородчанської селищної ради (дорога); експлікація земельних угідь: всього земель, гектарів: площею 0,5, у тому числі за земельними угіддями, га: 007.01 малоповерхова забудова: 0,5; місце розташування: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, за межами населеного пункту с. Ластівці Старунського старостинського округу Богородчанської селищної ради, урочище «Іванкова гора», яка належала ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 29.12.2021 за реєстровим № 1767 Любінець О.П., приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу, право власності на підставі якого зареєстровано 29.12.2021 за номером запису про право власності 46007428, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 293254541, сформованим 29.12.2021 Любінець О.П. , приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу, Івано-Франківська область (т. 1, а.с. 202).
17.07.2024 в Спадковому реєстрі зареєстровано свідоцтво про право на спадщину № 72716303, видане 17.07.2024 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. після смерті ОСОБА_6 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 291).
19.09.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено Договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1880, відповідно до якого згідно спадкової справи № 05/2024, заведеної 16 лютого 2024 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. на підставі поданих заяв про прийняття спадщини, зареєстрованих за № 9 від 16.02.2023, № 16 від 06.03.2024 спадкоємцями першої черги за законом після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 є: ОСОБА_1 , частка в спадку якої становить 1/2, та ОСОБА_7 , частка в спадку якого становить 1/2. Сторони домовились про поділ спадкового майна, що складається з: 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 , однокімнатної, загальною площею 39,5 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м., яка належала ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 15.01.2008 в м. Івано-Франківську Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням міського голови від 09.01.2008 № 2-р, право власності на підставі якого зареєстроване Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 07.02.2008 за номером запису: 4327 в книзі: 40, реєстраційний номер: 22041785; права вимоги за кредитними зобов`язаннями, що виникло у спадкодавця на підставі договору відступлення права вимоги № 28-09/ФК-22 від 28 вересня 2022 року за Договором кредиту № 11124889000 від 05.03.2007, який укладений між фізичною особою ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «УкрСиббанк», надалі - Права вимоги за кредитними зобов`язаннями; права вимоги за іпотечними зобов`язаннями, що виникло у спадкодавця на підставі Договору про відступлення права вимоги, посвідченого 28.09.2022 за реєстровим № 2388 Павлінським В.Д., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, за Договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 року за реєстровим № Д224 Біланюк С.М. , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, предметом якого є: незавершене будівництво, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, площею 0,0760 га, кадастровий номером: 2610100000210030133, надалі - Права вимоги за іпотечними зобов`язаннями.
Сторони відповідно до статей 1278, 364, 365, 367 Цивільного кодексу України уклали цей договір про його поділ, за яким переходить на праві приватної власності:
3.1. до ОСОБА_1 :
3.1.1. Права вимоги за кредитними зобов`язаннями за Договором кредиту № 11124889000 від 05.03.2007, який укладений між фізичною особою ОСОБА_2 , та Акціонерним товариством «УкрСиббанк»;
3.1.2. Права вимоги за іпотечними зобов`язаннями за Договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 року за реєстровим № Д224 Біланюк С.М. , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу.
3.2. до ОСОБА_7 :
3.2.1. 1/2 частина квартири АДРЕСА_4 .
З моменту посвідчення даного Договору право спільної власності спадкоємців на дане спадкове майно припиняється. Цей договір є підставою для видачі кожному із спадкоємців свідоцтва про право на спадщину за законом на виділене їм майном з подальшою реєстрацію права власності за спадкоємцями (т. 1, а.с. 204).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.09.2024 незавершене будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2610100000210030133, ступінь готовності 77% перебуває в іпотеці, на підставі договору іпотеки, серія та номер Д224, виданий 06.03.2007, видавник приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М., строк виконання осинового зобов`язання - 04.03.2028, розмір основного зобов`язання - 112 000,00 грн. Боржником зазначено: ОСОБА_2 , майновий поручитель - ОСОБА_3 , іпотекодержатель - ОСОБА_6 . Погашення заборгованості проводиться згідно Кредитного договору № 11124889000 від 05.03.2007 (т. 1, а.с. 214).
19.09.2024 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1881, спадкова справа №05/2024, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна після ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є його дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із: права вимоги за кредитними зобов`язаннями, що виникло у спадкодавця на підставі договору відступлення права вимоги № 28-09/ФК-22 від 28 вересня 2022 року за Договором кредиту № 11124889000 від 05.03.2007, який укладений між фізичною особою ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «УкрСиббанк»; права вимоги за іпотечними зобов`язаннями, що виникло у спадкодавця на підставі Договору про відступлення права вимоги, посвідченого 28.09.2022 за реєстровим № 2388 Павлінським В.Д., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, за Договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 року за реєстровим № Д224 Біланюк С.М. , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, предметом якого є: незавершене будівництво, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0760 га, кадастровий номером: 2610100000210030133 (т. 1, а.с. 232).
Зазначене свідоцтво зареєстровано в спадковому реєстрі за № 73003563 (т. 1, а.с. 233).
Також 19.09.2024 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1882, спадкова справа № 05/2024, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна після ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є його син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 , яка належала ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право власності виданого 15.01.2008 в м. Івано-Франківську Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням міського голови від 09.01.2008 №2-р, право власності на підставі якого зареєстроване Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 07.02.2008 за номером запису: 4327 в книзі: 40, реєстраційний номер: 22041785. Квартира, на частину якої видається це свідоцтво, однокімнатна, загальною площею 39,5 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. (т. 1, а.с. 234).
Зазначене свідоцтво зареєстровано в спадковому реєстрі за № 73003608 (т. 1, а.с. 235).
Встановлено також, що 13.07.2022 ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі директора Сисина В.В. видано довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В. та зареєстрована в реєстрі за № 770, відповідно до якої уповноважено Рибак М.М. представляти інтереси Товариства перед будь якими фізичними та юридичними особами, в будь яких підприємствах, установах, організаціях, органах державної влади. Для цього представнику надано наступні повноваження, зокрема: представляти інтереси Товариства в будь-яких банківських установах, органах нотаріату з питань підписання договорів факторингу, договорів відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та інших правочинів, подавати та підписувати будь-які заяви, в тому числі заяви про припинення іпотеки та вилучення обтяження, заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права). Ця довіреність зареєстрована в Єдиному реєстрі довіреностей 13.07.2022, про що свідчить витяг про реєстрацію № 47849294 від 13.07.2022 (т. 2, а.с. 97-99).
Як вбачається з копії Протоколу № 36 Загальних Зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» від 26.09.2022 за результатами розгляду питання порядку денного учасники прийняли рішення:
1. Відступити право вимоги, що належить ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 за ціною 229 612,00 грн фізичній особі ОСОБА_6 .
2. Доручити представнику ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» Рибак Мар`яні Михайлівні проведення дій щодо укладення договору відступлення права вимоги за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , за ціною 229 612,00 грн (т. 2, а.с. 100).
Відповідно, 28.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі Рибак Мар`яни Михайлівни з однієї сторони та ОСОБА_6 (далі - «Цесіонарій») з другої сторони було укладено Договір відступлення прав вимоги № 28-09/ФК-22, відповідно до якого на умовах, визначених цим Договором, цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за: Договором кредиту № 11124889000 від 05.03.2007, який укладений між фізичною особою ОСОБА_2 , (далі - Боржник) та АТ «УкрСиббанк» (далі - «Кредитний договір»), кредитором за яким є цедент на підставі Договору факторингу № 26/06/7/2019 від 26 червня 2019 року у розмірі 87 997,31 швейцарських франків. Відступлення права вимоги за договором, вказаним в пункті 1.1. цього Договору (далі також - права вимоги), розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, а саме: повернення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 87 997,31 швейцарських франків з яких: основна сума боргу - 58310,72 швейцарських франків; проценти - 29 686,59 швейцарських франків.
Одночасно з відступленням прав вимоги до цесіонарія переходять усі права цедента за усіма договорами забезпечення (договорами поруки), які не були посвідчені нотаріально. Права вимоги до боржника чи інших осіб, які належать цеденту згідно інших договорів, ніж вказані у п. 1.1 цього Договору, цесіонарію за цим договором не передаються.
Згідно п.п. 1.2, 2.1, 2.2 цього Договору відступлення прав вимоги за Кредитним договором здійснюється на умовах оплати цесіонарієм цеденту вартості відступлених прав вимоги у порядку, визначеному розділом 2 цього Договору. Права вимоги за договором, вказаним в пункті 1.1 цього Договору, вважаються переданими з моменту сплати цесіонарієм цеденту суми, визначеної в п. 2.2 цього Договору, на рахунок, зазначений в розділі 5 цього Договору, та оформлюється актом приймання-передачі права вимог, що є невід`ємною частиною Договору. Вартість права вимоги, що відступається, становить 229 612,00 грн.
Відповідно до п. 2.3 цього Договору цедент зобов`язується в день оплати вартості права вимоги передати цесіонарію: оригінали договорів, вказаних в п. 1.1 цього Договору; інші документи, що посвідчують права вимоги за кредитним договором.
Відповідно до п. 2.4 Договору з моменту відступлення права вимоги цедент вибуває з будь-яких правовідносин, які склалися між ним (цедентом) і боржником на підставі кредитного договору, зазначеного у п. 1.1 цього Договору.
П. 2.5 Договору передбачено, що з моменту відступлення права вимоги Цесіонарій замінює цедента у всіх правовідносинах, які склалися між ним і боржником на підставі договору, вказаного в пункті 1.1 цього Договору.
Як вбачається з п 2.6 Договору протягом десяти днів після дати підписання сторонами цього Договору цедент зобов`язаний направити боржнику письмове повідомлення про відступлення права вимоги за договором, вказаним в пункті 1.1 цього Договору, або іншим способом здійснити відповідне повідомлення. Повідомлення повинно містити інформацію про відступлення права вимоги із зазначенням реквізитів цесіонарія, необхідних для виконання боржником своїх зобов`язань за договором, вказаним в пункті 1.1 цього договору, у разі їх відсутності такі додаткові реквізити будуть повідомлені цесіонарієм додатково.
Згідно п. 2.7 Договору цендент зобов`язаний в разі отримання від боржника грошових коштів в рахунок виконання зобов`язань за Кредитним договором, повернути такі грошові кошти боржникові.
Відповідно до п. 4.1 цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами.
Згідно п. 4.7 Договору кожна зі сторін підтверджує, що: вона має усі, передбачені чинним законодавством та установчими документами сторони, повноваження укласти цей Договір; її представник, який підписує цей Договір, має усі необхідні повноваження у відповідності із законодавством, установчими документами сторони для того, щоб представляти сторону та укладати від її імені цей Договір, не вимагається будь-яких подальших/попередніх схвалень укладення Договору; не існує будь-яких обмежень на укладення стороною (підписання представником сторони) цього Договору, будь-яких договорів щодо відступлення вищевказаних прав цедентом не укладено, обов`язками щодо третіх осіб цедент відносно цих прав не зв`язаний (т. 1, а.с. 21, 224).
Також 28.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі представника - Рибак Мар`яни Михайлівни та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено Договір відступлення прав вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06.03.2007 Біланюк С.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим № 244. Вказаний Договір посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 2388 (т. 1, а.с. 22-23, 221-222).
Відповідно до п. 1 цього Договору у зв`язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм Договору відступлення права вимоги № 28-09/ФК-22 від 28 вересня 2022 року цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 року Біланюк С.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224 (надалі - «Іпотечний договір»), укладеним між цедентом та ОСОБА_3 , відповідно до якого цеденту було передано в іпотеку: нерухоме майно: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та Обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, та розміщений на ній об`єкт завершеного будівництва - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ). Площа земельної ділянки складає 0,760 га, кадастровий номер 2610100000210030133, яка є виділеною в натурі, межі якої визначені на місцевості. Ступінь готовності об`єкту незавершеного будівництва становить 77%. Після закінчення будівництва і здачі в експлуатацію об`єкту завершеного будівництва він продовжує бути Предметом іпотеки за цим договором. Земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва належить Іпотекодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 891258, виданого 12.09.2006 Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 3561829, виданого 14.02.2007 ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації». Ітекодавець заявляє, що немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів з підстав яких Іпотекодавець отримав право власності на Предмет іпотеки.
Згідно п. 1.2 Договору відступлення прав вимоги за Іпотечним договором здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи всі права іпотекодержателя, що передбачені умовами Іпотечного договору; право звернення стягнення на предмети іпотеки у відповідності до іпотечного договору. Вартість прав, що відступаються за цим Договором, включено до ціни за Договором відступлення права вимоги та підлягає сплаті на умовах, в порядку і в строки, визначені Договором відступлення права вимоги.
Згідно п.п. 2.1, 2.2 Договору права вимоги за іпотечним договором вважаються переданими з моменту переходу від цедента до цесіонарія прав вимоги, що є предметом Договору відступлення права вимоги, і відповідно до Договору відступлення права вимоги, але не раніше моменту зарахування на рахунок цедента суми відступлення відповідно до Договору відступлення права вимоги. З моменту передання (відступлення) права вимоги за Іпотечним договором цесіонарій замінює цедента у правовідносинах, які склалися між ним і Іпотекодавцем за Іпотечним договором.
Відповідно до п. 3.2 Договору після підписання цього Договору вносяться відповідні зміни до записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
В п. 3.7 Договору зазначено, що сторони договору підтверджують, що цей Договір не носить характеру уявного та удаваного правочину, не приховує іншого правочину і відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки. Цей договір містить всі попередні угоди між сторонами стосовно предмету цього договору, відміняє і робить недійсними всі інші зобов`язання, які могли бути прийняті або зроблені сторонами в усній чи письмовій формі до укладення цього договору.
28.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі представника - Рибак Мар`яни Михайлівни (Цедент) з однієї сторони та ОСОБА_6 (Цесіонарій) з другої сторони підписано Акт приймання-передачі прав вимог на виконання Договору відступлення прав вимоги № 28-09/ФК-22 від 28.09.2022. Цедент і Цесіонарій визначають, що відступлення прав вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту (т. 1, а.с. 231).
Із відповіді представника ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі Рибак М.М. від 01.10.2025 за № 4 на адвокатський запит вбачається, що вона підписувала Договір відступлення права вимоги від 28.09.2022 № 28-09/Ф-22 за Договором кредиту від 05 березня 2007 року № 11124889000, та Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 06 березня 2007 року із фізичною особою - ОСОБА_6 від імені ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» як його представник, діючи на підставі довіреності. Довіреність від 13.07.2022 посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В. та зареєстрована в реєстрі за № 770, видана їй ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» для представництва інтересів ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», була чинною на момент укладення Договору відступлення права вимоги від 28.09.2022 № 28-09/Ф-22 за Договором кредиту від 05 березня 2007 року № 11124889000 та Договору відступлення права вимоги за Договором іпотеки від 06 березня 2007 року із фізичною особою - ОСОБА_6 . Рішення про здійснення відступлення права вимоги та умови Договору відступлення права вимоги від 28.09.2022 № 28-09/Ф-22, а саме ціну договору (вартість права вимоги) та особу (цесіонарія) визначено Загальними Зборами учасників ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» згідно протоколу Загальних Зборів учасників ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» № 36 від 26.09.2022. Щодо проектів договорів повідомила, що проекти такі розроблені ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», розмір кредитної заборгованості та інші дані при підписанні нею договорів відступлення від імені ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» вносять працівники, що знаходяться в м. Києві, які володіють цими даними (т. 2, а.с. 94).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено підстав, передбачених нормами діючого законодавства для визнання недійсними укладених між ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» та ОСОБА_6 договорів відступлення права вимоги № 28-09/ФК-22 від 28.09.2022 за кредитним договором та за договором іпотеки через недоведеність порушення прав позивача. А оскільки вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину є похідними, і суд не знайшов підстав для визнання недійсними договору відступлення права вимоги та договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, то в задоволенні цих вимог теж слід відмовити.
Апеляційний суд погоджується із такими висновками, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.
Під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі № 628/1475/19 (провадження № 61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».
У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22) зазначено, що «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК).
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Закріплена у статті 204 ЦК України презумпція правомірності правочину передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Отже, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.
Верховний Суд зазначає, що при вирішенні позову про визнання недійсним договору враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося (див. постанову Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 910/8072/20).
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17).
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див. постанову Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 759/24061/19).
У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 21 грудня 2021 року в справі № 148/2112/19 (провадження № 61-18061св20), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17).
Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18)).
У справі, що переглядається, позивачем як стороною оспорюваних договорів та цедентом пред`явлено вимоги, зокрема, про визнання недійсними укладених ним договорів відступлення права вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки, які належали йому на підставі іншого договору факторингу.
В позові та в апеляційній скарзі зазначав, що метою звернення до суду позивача є захист його активів (майнових прав) від неправомірного вибуття. Посилався на те, вказані договори відступлення прав вимоги укладені з порушенням вимог щодо суб`єктного складу правочину, його правової природи та імперативних обмежень законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що право вимоги за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007 та за Договором іпотеки від 06.03.2007 ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» набуло на підставі укладених 26.06.2019 з АТ «УкрСиббанк» Договору факторингу № 26/06/7/2019 та Договору відступлення прав вимог за Договором іпотеки.
І того ж дня, 26.06.2019, між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та ОСОБА_5 було укладено Договір відступлення права вимоги № 26-06/ФК-19, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» передало право вимоги за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , а також за всіма договорами забезпечення у власність ОСОБА_5 .
Постановою Верховного Суду від 26.01.2022 по справі № 761/41749/19 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2020, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 14.06.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким договір відступлення права вимоги від 26.06.2019 № 26-06/ФК-19, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та ОСОБА_5 , визнано недійсним.
Однак, вже 26.09.2022 згідно Протоколу № 36 Загальних Зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» прийнято рішення: відступити право вимоги, що належить ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 за ціною 229 612,00 грн фізичній особі ОСОБА_6 ; доручити представнику ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» Рибак М.М. проведення дій щодо укладення договору відступлення права вимоги за Кредитним договором № 11124889000 від 05.03.2007, що укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , за ціною 229 612,00 грн.
І 28.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» в особі представника - Рибак М.М. та ОСОБА_6 укладено Договір відступлення прав вимоги № 28-09/ФК-22 та Договір відступлення прав вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06.03.2007, які вже оспорюються ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» в цій справі.
Таким чином, після визнання недійсним судом договору відступлення права вимоги від 26.06.2019 № 26-06/ФК-19, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та ОСОБА_5 , Товариству беззаперечно було відомо про такі обставини. І свідомо укладено оспорювані на цей час договори відступлення права вимоги.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено підстав, передбачених нормами діючого законодавства для визнання недійсними укладених між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та ОСОБА_6 договорів відступлення права вимоги №28-09/ФК-22 від 28.09.2022 за кредитним договором та за договором іпотеки через недоведеність порушення прав позивача.
ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» не доведено порушення його прав при укладенні відповідних договорів відступлення права вимоги, як і не надано належних доказів укладення таких договорів від його імені неуповноваженою особою за відсутності його волевиявлення, виконання таких.
Позивач не спростував того, що на момент укладення таких договорів сторони досягли згоди щодо всіх їх істотних умов, мали необхідний обсяг дієздатності, а їх волевиявлення було вільним.
Однак саме на позивача, згідно з вимогами процесуального закону, покладено обов`язок доведення факту порушення його прав, свобод чи законних інтересів неправомірними діями відповідача.
Що стосується доводів апелянта про те, що судом не досліджувалися такі договори на відповідність вимогам закону, то апеляційний суд зазначає, що на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються укладанням спірних договорів, а тому потребують захисту. Отже, визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав та інтересів позивача.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).
А враховуючи, що у справі, яка переглядається, вимоги про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги є безпідставними, судом не встановлено факту порушеного права позивача, то й вимога про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину задоволенню не підлягає як похідна.
Із урахуванням наведеного, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ».
Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду першої інстанції та відхиляються апеляційним судом.
При цьому апеляційний суд бере до уваги правові позиції Європейського суду з прав людини, згідно з якими право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» («Ruiz Torija v. Spain»), заява № 18390/91). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» («Hirvisaari v. Finland»), заява № 49684/99).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин
Судді: В.М. Луганська
О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 08 квітня 2026 року.