Справа №443/351/26
Провадження №2/443/470/26

РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)

06 квітня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді    Равлінка Р.Г.,
секретар судового засідання   Рибакова І.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:
Представник позивача ТОВ «Цикл фінанс» Жабченко Т.М. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22039000269916 від 11.01.2020 у розмірі 13 272,49 грн, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн.

Обґрунтування позовних вимог.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача Жабченко Т.М. зазначає, що 11.01.2020 між АТ «Банк кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №22039000269916. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк кредит Дніпро», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Відповідно до умов Кредитного договору, цільове призначення Кредиту: на споживчі потреби. Відповідно до умов Кредитного договору, процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за Кредитом. Відповідно до умов Кредитного договору, Клієнт підтверджує, що він самостійно ознайомився з інформацією на Офіційному сайті Банку, необхідною для отримання споживчого кредиту, він усвідомлено прийняв рішення щодо укладення цього Кредитного договору. Банк надав йому у письмовій формі актуальний на дату укладення цього Кредитного договору Паспорт споживчого кредиту та всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування, в тому числі для порівняння різних пропозицій Банку з метою прийняття Клієнтом обґрунтованого рішення про укладення цього Кредитного договору, а також що Банк не обмежував його у часі для ознайомлення із зазначеною інформацією та для прийняття рішення. Відповідно до умов Кредитного договору, Цей кредитний договір укладений в 2 (двох) примірниках, що мають однакову юридичну силу, один – для Клієнта, інший - для Банку. Відповідно до умов Кредитного договору, Договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами цього Кредитного договору та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 15.12.2021 згідно умов Договору факторингу №15/12/21, АТ «Банк кредит Дніпро» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 22039000269916 від 11.01.2020 на користь ТОВ «Цикл фінанс», а відповідно ТОВ «Цикл фінанс» набуто право вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «Цикл фінанс») становить 13 272,49 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту: 6 264,35 грн; заборгованість по відсотках: 0,12 грн; заборгованість по комісії: 7 008,02 грн. Керуючись ст. 512 – 514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від АТ «Банк кредит Дніпро» до ТОВ «Цикл фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.
Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 24.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 12.03.2026. Витребувано у АТ «Банк кредит Дніпро» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: розрахунок заборгованості та виписку по рахунках боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за кредитним договором № 22039000269916 від 11.01.2020 /а.с.11-13/.
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 12.03.2026 у зв`язку з першою неявкою відповідача справу розглядом відкладено на 02.04.2026 /а.с.128/.

Розгляд справи по суті відбувся 02.04.2026 без участі сторін.

Представник позивача товариства з обмеженою відповідністю «Цикл фінанс» у позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався.
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру місце реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 . Судом скеровувались судові повістки ОСОБА_1 у судові засідання на зазначену адресу та конверти з рекомендованими повідомленнями повернулися до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання.
У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч.1 ст. 223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за його відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02.04.2026, є дата складення повного тексту судового рішення –06.04.2026.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з фінансовим станом позичальника ОСОБА_1 , загальний клас позичальника для отримання кредиту становить 5 балів /а.с.46 на звороті/.
Відповідно до рішення щодо надання кредиту від 11.01.2020, максимальна сума кредиту за заявкою ОСОБА_1 становить 13 600 грн /а.с.48 на звороті/.
Відповідно до кредитного договору № 22039000269916 укладеного між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 , встановлено наступні умови кредитування.
За цим Договором Банк надає Клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, в також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання в повному обсязі. 
За цим Договором Банк надає Клієнту грошові кошти (далі Кредит) на наступних умовах: Сума Кредиту 13 600,00 грн;
Строк кредитування -12 місяців. 
Кінцева дата повернення Кредиту: 11.01.2021;
Цільове призначення: на споживчі потреби; 
Щомісячна комісія: за обслуговування Кредиту: з 11.01.2020 по 10.05.2020 -9% від суми Кредиту, з 11.05.2020 по 10.08.2020 -7% від Суми Кредиту, з 11.08.2020 по 10.11.2020 -5% від Суми Кредиту, з 11.11.2020 по 11.01.2021 - 2.95% від Суми Кредиту.
Процентна ставка за користування кредитом фіксована.
Також до даного кредитного договору погоджено графік платежів, розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором, згідно якого загальна сума кредиту за весь строк кредитування становитиме 23 371,68 грн.
Договір власноруч підписано відповідачем ОСОБА_1 /а.с.47/.
Відповідно до договору добровільного страхування життя за програмою «Страхування життя позичальника кредиту НВ №NS- 22039000269916 від 11.01.2020 між АТ Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 , предметом такого є добровільне страхування життя позичальника кредиту (кредит готівкою), а саме майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю Застрахованої особи. 
Страхова сума становить 10 000 грн.
Даний договору добровільного страхування життя власноруч підписано відповідачем ОСОБА_1 /а.с.47 на звороті - 48/.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту, що підтверджується його підписом /а.с.49/.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 22039000269916 від 11.01.2020, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Банк Кредит Дніпро» становить 13 272,49 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту: 6 264,35 грн; заборгованість по відсотках: 0,12 грн; заборгованість по комісії: 7 008,02 грн /а.с.123-124 на звороті/
Відповідно до Договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс», відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передало (відступило) ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняло належні АТ «Банк Кредит Дніпро» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників /а.с.32-38, 40-41, 43/.
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 22039000269916 від 11.01.2020 у розмірі 13 272,49 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту: 6 264,35 грн; заборгованість по відсотках: 0,12 грн; заборгованість по комісії: 7 008,02 грн /а.с.27/.
Відповідно до виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 11.01.2020 по 15.12.2021 вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, а також йому нараховувались відсотки за користування такими /а.с.67-122 на звороті/.
Відповідачу надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості від 05.06.2025 на адресу, вказану ним у кредитному договорі, так як всупереч умовам кредитного договору взяті на себе зобов`язання зі сплати кредитної заборгованості та відсотків відповідач не виконував, чим порушив норми чинного законодавства, умови кредитного договору та права кредитора на своєчасне отримання зазначених коштів /а.с. 45/.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
Тлумачення змісту як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України)

Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Цикл Фінанс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором та ОСОБА_1 ..
Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 22039000269916 від 11.01.2020, заборгованість ОСОБА_1 становить 13 272,49 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту: 6 264,35 грн; заборгованість по відсотках: 0,12 грн; заборгованість по комісії: 7 008,02 грн
Позивачем доведено, що між кредитною установою (первісними кредитором) та відповідачем було укладено договір, однак, відповідач свої зобов`язання не виконав та не повернув отримані кошти в обумовлений сторонами у договорі строк, отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованостей за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими.
Щодо вимог про стягнення комісії за кредитним договором в розмірі 7 008,02 грн то суд зазначає наступне.
Згідно п. 1.2 Договору позичальнику були надані кошти на споживчі потреби, а тому, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
У розумінні положень чинного законодавства України надання грошових коштів є послугою.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
Як вказано у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За таких обставин, пункти кредитного договору про сплату комісії за надання кредитних коштів є нікчемними.
За ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Недійсний правочинне створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а вразі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (ч.ч. 1-3 ст. 216 ЦК України).
За змістом ч. 5 ст. 216 ЦК України, суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
У представленому кредитному договорі зазначено, що комісія нарахована за обслуговування кредитної заборгованості.
За вказаних обставин, вимога про стягнення комісії задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, перевіривши надані позивачем докази,суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 6 264,47 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту: 6 264,35 грн та заборгованості по відсотках: 0,12 грн.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.
Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл фінанс» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 256,65 грн (6 264,47 х 100% : 13 272,49= 47,20 %; 2 662,40 х 47,20 % : 100% = 1 256,65).

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості у вказаній справі позивачем до суду подано: договір про надання правничої допомоги №43453613/1 від 25.08.2025 укладеного між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С.А., додаткова угода №22039000269916 до Договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025, акт №22039000269916 від 26.01.2026 про підтвердження акту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, згідно якого вартість наданих послуг становить 3 500 грн; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А. від 26.01.2026, копію свідоцтва Гулієвої С.А. про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордер про надання правничої допомоги.
Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 273, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд 

ухвалив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на корить товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» (код ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: 04112, місто Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8) заборгованість за кредитним договором № 22039000269916 від 11.01.2020 у сумі 6 264 (шість тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 47 копійок, 1 256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) гривень 65 копійок судового збору та 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, а всього разом стягнути 11 021 (одинадцять тисяч двадцять одну) гривню 12 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя        Р.Г. Равлінко