Справа № 347/1244/25 
Провадження № 11-кп/4808/171/26 
Категорія ч. 1 ст. 367 КК України  
Головуючий у 1 інстанції  ОСОБА_1  
Суддя-доповідач  ОСОБА_2  

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю секретаря ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №120250911900000136 за апеляційними скаргами прокурора Косівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2025 року, згідно з яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, директора ТОВ «Відділ капітального будівництва», особи з інвалідністю ІІ групи, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, 
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною із технічним наглядом за будівництвом строком на один рік,
з участю прокурора   ОСОБА_10 ,
обвинуваченого     ОСОБА_9 ,
захисника   ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам окремій юридичній особі.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин: ОСОБА_9 , будучи директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Відділ капітального будівництва» та, в розумінні вимог ст. 18 КК України, службовою особою яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями 02.10.2023 уклав договір із замовником - Косівською міською радою в особі міського голови ОСОБА_12 № 170-01-23 на здійснення технічного нагляду за виконанням капітального ремонту штучної споруди (моста) в с. Снідавка уч. Межиріки Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, будівельні роботи на якій проводились приватною фірмою «Марія», директором якої є ОСОБА_13 .
Відповідно до розділу 2 умов договору виконавець:
2.1.Здійснює контроль і технічний нагляд за будівництвом: відповідності об`ємів і якості виконаних робіт згідно проектних рішень, будівельним нормам і правилам по виробництву і прийняттю цих робіт, термінів будівництва у відповідності із затвердженою проектно-кошторисною документацією згідно «Положення про технічний нагляд».
2.2.Перевіряє наявність документів, засвідчуючих якість використаних на будівництві конструкцій, виробів і матеріалів (тех. паспортів, сертифікатів, результатів лабораторних випробувань) і інше.
2.3.Приймає участь у складанні і підписує акти на приховані роботи.
2.4.«Виконавець» бере на себе обов`язки перевірки відповідності актів виконаних робіт (форма № КБ-2в) згідно затвердженого кошторису і діючих ДБН.
2.5.Здійснює контроль за виконання геодезичних робіт в процесі будівництва.
2.6.Контролює за виконанням будівельно-монтажними організаціями наказів, розпоряджень авторського нагляду і органів державного будівельного контролю, а також технічного нагляду, з питань якості виконаних будівельно-монтажних робіт, застосування конструкцій, виробів, матеріалів, обладнання, забезпечення своєчасного усунення дефектів і недоробок, виявлених при прийманні окремих видів робіт конструктивних елементів приміщень, споруд і об`єктів в цілому.
2.7.Бере участь в перевірках, здійснюючих органами держархбудконтролю, відділеннями і конторами фінансуючих установ, а також відомчими інспекціями та комісіями.
Однак, ОСОБА_9 , якому архітектурно-будівельною атестаційною комісією видано кваліфікаційний сертифікат серії АТ №004199 від 30.07.2015 категорії «Інженер технічного нагляду», маючи об`єктивну можливість виконувати свої службові обов`язки належним чином, усвідомлюючи факт їх порушення, передбачаючи і свідомо допускаючи можливість настання негативних наслідків у результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог «Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 903 від 11.07.2007, ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та умов договору, не здійснив перевірку відповідності виконаних підрядником ПФ «Марія» обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації, не провів облік обсягів прийнятих і оплачених будівельно-монтажних робіт, а також будівельно-монтажних робіт, виконаних з недоліками на об`єкті «Капітальний ремонт штучної споруди (моста) в с. Снідавка, уч. Межиріки Косівської міської ради».
Натомість, в порушення вимог зазначених нормативно-правових актів, ОСОБА_9 підписав акт №103-1 від 18.10.2023 приймання виконаних підрядних робіт на загальну суму 553503 грн. та акт №103-2 від 30.10.2023 приймання виконаних підрядних робіт на загальну суму 168938 грн., із внесеними керівником ПФ «Марія» ОСОБА_13 недостовірними відомостями про об`єми виконаних робіт, використані матеріали та їх вартості, поставив печатку на вказаних вище актах виконаних робіт, тим самим надав зазначеним документам статусу офіційних.
Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи встановлено наступне:
1) згідно акту №103-1 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2023 року повинні були бути виконані роботи з улаштування залізобетонних підпірних стін і стін підвалів висотою до 3 м, товщиною понад 500 мм до 1000 мм, об`ємом 31,6 м, хоча фактично вказані роботи виконані в об`ємі 26,95 м3;
2) згідно акту №103-1 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2023 року повинні були бути виконані роботи з улаштування підстильних та вирівнювальних шарів основи з піщано-гравійної суміші, жорстви, об`ємом 21 м3, хоча фактично вказані роботи виконані в об`ємі 8,46 м3;
3) згідно акту №103-1 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2023 року повинні були бути виконані роботи з готування важкого бетону на щебені, клас бетону В15, об`ємом 40,7 м3, хоча фактично вказані роботи виконані в об`ємі 34,89 м3;
4) згідно акту №103-2 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2023 року повинні були бути виконані роботи з: улаштування залізобетонних відкрилків висотою до 3 м, товщиною понад 500 мм до 1000 мм, об`ємом 8,6 м3; готування важкого бетону на щебені, клас бетону В15, об`ємом 8,77 м3; готування важких кладкових цементних розчинів, марка 150, об`ємом 2,184 м3; розробки грунту в траншеях та котлованах екскаваторами місткістю ковша 0,25 м3 з навантаженням на автомобілі - самоскиди, група грунту 3, об`ємом 90 м3; улаштування підстильних та вирівнювальних шарів основи із щебеню, об`ємом 11,3 м3, хоча фактично вказані роботи не виконувались.
Невідповідність між обсягами і вартістю фактично виконаних ПФ «Марія» робіт з капітального ремонту штучної споруди (моста) в с. Снідавка уч. Межиріки Косівської міської ради Косівського району, Івано-Франківської області, згідно актів прийняття виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за жовтень 2023 року по Договору № 103 від 17.08.2023, складає 138 984 грн.
Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_9 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, охоронюваним законом інтересам окремій юридичній особі в особі Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області заподіяно істотну шкоду на загальну суму 138 984 (сто тридцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам окремій юридичній особі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України.

Прокурор Косівської окружної прокуратури ОСОБА_7 в апеляційній просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 367 КК України у виді штрафу в розмірі 8200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 139 400 (сто тридцять дев`ять тисяч чотириста) гривень.
Не оспорюючи правильність кваліфікації дій, обсягу доказів щодо обставин справи та доведеність вини обвинуваченого, вважає вирок суду щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 367 КК України, таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Так, вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 призначено основне покарання у виді 2 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень із позбавленням права займатися діяльністю, пов?язаною із технічним наглядом за будівництвом, строком на 1 (один) рік.
Вказує, що за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. 
Суд при розгляді даної справи встановив, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_9 своїх службових обов?язків через несумління ставлення до них, охоронюваним законом окремій юридичній особі - Косівській міській раді Косівського району Івано-Франківської області заподіяно істотну шкоду на загальні суму 138 984 (сто тридцять вісім тисяч дев?ятсот вісімдесят чотири) гривні.
Наголошує, що незважаючи на розмір заподіяної шкоди, яка становить 138 984 (сто тридцять вісім тисяч дев?ятсот вісімдесят чотири) гривні, розмір штрафу не міг бути призначений нижче від цієї суми.
Стверджує, що дані обставин справи та дані, які характеризують особу обвинуваченого, не дають підстав для призначення ОСОБА_9 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 367 КК України у вигляді двох (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень. 
Вважає, що призначене обвинуваченому покарання є незаконним та несправедливим внаслідок м`якості, суперечить вимогам ст. 65 КК України, оскільки буде недостатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 в апеляційній просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 367 КК України у виді штрафу в розмірі 8176 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 138 992 (сто тридцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривень із позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною із технічним наглядом за будівництвом строком на 3 роки.
Не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого, вважає вирок суду щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 367 КК України від 11.12.2025 таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м?якості.
Так, ч. 2 ст. 53 КК України передбачено, що розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п?ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Суд, встановивши, що таке кримінальне правопорушення вчинено у співучасті і роль виконавця (співвиконавця), підбурювача або пособника у його вчиненні є незначною, може призначити таким особам покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, без урахування розміру майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу. 
Санкція ч. 1 ст. 367 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно вироку суду, внаслідок неправомірних дій обвинуваченого заподіяно істотну шкоду Косівській міській раді Івано-Франківської області на загальну суму 138 984 гривні.
Вказує, що за таких обставин розмір штрафу не міг бути призначений нижчий від суми 138 984 гривень, що становить 8175, 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зауважує, що аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд по кримінальному провадженню №607/18731/23.
Зазначає, що неправильне застосування закону України кримінальну відповідальність потягнуло призначення покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення внаслідок м`якості.
Так, суд не виконав цих вимог призначивши додаткове покарання на мінімальний строк – 1 рік.
Фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення свідчать про його більшу суспільну небезпеку, а покарання не відповідає меті кримінального покарання, засадам застосування санкцій закону про кримінальну відповідальність та суспільним критеріям оцінки діяльності правоохоронних органів та суду. 
Зокрема, ОСОБА_9 вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов?язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам окремій юридичній особі.

ОСОБА_9 в запереченні на апеляційні скарги просить в задоволенні апеляційних скарг сторони обвинувачення відмовити та залишити вирок суду без змін.
Категорично не погоджується з доводами прокурорів, які фактично зводяться до вимоги призначення більш суворого покарання, оскільки наведені в апеляційних скаргах мотиви не спростовують висновків суду.
Стверджує, що призначене покарання у виді штрафу та додаткового покарання у вигляді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з технічним наглядом, є достатнім та необхідним для виправлення засудженого, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Зазначає, що суд першої інстанції не визнав відшкодування єдиною підставою для призначення покарання. 
Так, заподіяна шкода в сумі 138 984 гривень відшкодована у повному обсязі, що підтверджується матеріалами провадження, потерпіла сторона Косівська міська рада претензій до ОСОБА_9 не має та не наполягала на суворому покаранні. 
Сторона обвинувачення фактично наполягає на тому, що розмір заподіяної шкоди повинен визначати мінімальний розмір штрафу, однак: санкція ч. 1 ст. 367 КК України передбачає штраф у межах від 2000 до 4000 НМДГ, суд призначив мінімальний штраф — 2000 НМДГ (34 000 грн), що відповідає закону, та закон не містить вимоги про обов`язкову співмірність штрафу із сумою шкоди.
Звертає увагу на те, що повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що свідчить про щире каяття та готовність нести відповідальність. 
Крім того, ОСОБА_9 має позитивну соціальну характеристику в суспільстві, що свідчить про сумлінну громадську позицію та повагу до закону. 
Враховуючи вищезазначені факти, а саме: інвалідність II групи, тяжке онкологічне захворювання, наявність двох неповнолітніх дітей на утриманні, визнання вини, відсутність судимості та позитивну соціальну характеристику, продовження строку позбавлення права займатися діяльністю, пов?язаною з технічним наглядом за будівництвом, більше ніж на 1 рік є надмірним та таким, що не відповідає принципам справедливості та гуманізму.

Представник потерпілої Косівської міської ради Івано-Франківської області не з`явився в судове засідання суду апеляційної інстанції, повідомлений належним чином про час та місце апеляційного розгляду.
Представник Косівської міської ради Івано-Франківської області міський голова ОСОБА_14 надіслав заяву про розгляд провадження без участі представника.
Також просить суворо не карати ОСОБА_9 та визначити йому максимально м`яке покарання, що передбачене санкцією статті КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі представника Косівської міської ради Івано-Франківської області. 

Під час апеляційного розгляду: 
- прокурор просив задовольнити апеляційні скарги сторони обвинувачення;
- обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_11 заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурорів, та просили залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги належить задовольнити, з наступних підстав.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України.
З апеляційних скарг прокурорів вбачається, що фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 , ними не оспорюються, а тому в апеляційному порядку не перевіряються.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Санкцією ч. 1 ст. 367 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
За змістом ч. 2 ст. 53 КК України: розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Суд, встановивши, що таке кримінальне правопорушення вчинено у співучасті і роль виконавця (співвиконавця), підбурювача або пособника у його вчиненні є незначною, може призначити таким особам покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, без урахування розміру майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу.
Відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.
Рішення суду про позбавлення такого права має бути чітко і ясно сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більше того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатися забороненою діяльністю в будь-якій галузі (сфері), а також був позбавлений можливості обіймати такі посади або займатися такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг прокурорів, дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вище вимог закону при визначенні ОСОБА_9 покарання та ним було належним чином не враховано всі обставини кримінального провадження.
Так, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Суд першої інстанції, як зазначено у вироку, визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , його щире каяття, та вчинення кримінального правопорушення при збігу тяжких особистих обставин (хвороба та оперативне втручання).
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд першої інстанції не встановив. 
Суд першої інстанції врахував характеризуючі дані особи ОСОБА_9 , який раніше не судимий, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаюється, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працевлаштований.
Крім того, суд першої інстанції врахував, що вчиненим кримінальним правопорушенням Косівській міській раді Косівського району Івано-Франківської області завдано матеріальних збитків в сумі 138984 гривні, яку відшкодовано в повному обсязі ПФ «Марія» внаслідок претензійно-договірної роботи, проведеної Косівською міською радою, в тому числі, за участі ОСОБА_9 .
Так, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції статті у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень із позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною із технічним наглядом за будівництвом, строком на один рік.
На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, не в повній мірі врахував вимоги закону України про кримінальну відповідальність, а також характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наслідки, які настали.
В той час, як вбачається з рішення суду першої інстанції, ОСОБА_9 вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою свої службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам окремій юридичній особі. 
Санкція статті передбачає покарання у виді штрафу понад 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідно штраф, з урахуванням вимог ст. 53 КК України не може бути меншим ніж сума заподіяної шкоди.
Так, внаслідок неправомірних дій обвинуваченого заподіяно істотну шкоду Косівській міській раді Івано-Франківської області на загальну суму 138 984 гривні.
Таким чином, суд апеляційної інстанції встановив, що, за вищевказаних обставин розмір штрафу не міг бути призначений нижчий від суми 138 984 гривень, що становить 8175, 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому штрафу у розмірі, не меншому за встановлений розмір шкоди, а саме - 8176 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 138 992 гривень, що відповідає вимогам закону та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Також, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, з огляду на встановлені судом першої інстанції обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , повне відшкодування шкоди, що відсутні підстави для призначення йому більшого строку додаткового покарання у виді позбавлення права займатись діяльністю, пов`язаною із технічним наглядом за будівництвом.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у кримінальному провадженні № 607/18731/23, відповідно до якої при призначенні покарання у виді штрафу суд зобов`язаний враховувати положення ч. 2 ст. 53 КК України, і у випадках, коли кримінальним правопорушенням завдано майнову шкоду, розмір штрафу не може бути меншим за розмір такої шкоди, незалежно від обраного судом розміру в межах санкції статті. Верховний Суд наголосив, що недотримання цієї вимоги свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та є підставою для зміни судового рішення в частині призначеного покарання.
Суд апеляційної інстанції вважає, що таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання згідно з ст. 65 КК України та меті кримінального покарання, що визначена ст. 50 КК України, узгоджується з принципом індивідуалізації покарання, та є справедливим.
Згідно з ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України необхідність застосування більш суворого покарання є однією із підстав для скасування судом апеляційної інстанції вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку.
На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що вирок суду в частині призначення обвинуваченому покарання необхідно скасувати з постановленням в цій частині нового вироку.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 405, 407, 414, 420 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити. 
Апеляційну скаргу прокурора Косівської окружної прокуратури ОСОБА_7 – задовольнити частково.
Вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2025 року щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 367 КК України в частині призначеного покарання скасувати.
Постановити щодо ОСОБА_9 в цій частині новий вирок.
Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 8176 (вісім тисяч сто сімдесят шість) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 138 992 (сто тридцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні із позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною із технічним наглядом за будівництвом строком на 1 (один) рік.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Цей вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді ОСОБА_3 

ОСОБА_4 

ОСОБА_5