П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/19269/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Липа В.А. 
Суддя-доповідач - Біла Л.М. 
13 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М. 
суддів: Гонтарука В. М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення - рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення - рішення.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року позов задоволено.
Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 25.04.2024 №0442330-2410-0610- UA18040250000068141, від 25.04.2024 №0442331-2410-0610-UA18040250000068141, від 21.11.2024 №1121705-2410-0610-UA18040250000068141 та від 21.11.2024 №1121706-2410-0610- UA18040250000068141.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №430645473 від 10.06.2025 позивач у період з 16.02.2021 по 18.03.2023 був власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 18.03.2023 позивач є власником 1/3 частки вказаного будинку.
Згідно вказаної довідки загальна площа будинку станом на 16.02.2021 становила 572,2 кв. м., житлова - 69,2 кв.м., однак 04.10.2024 змінено загальну площу на 346,9 кв. м.
При цьому, контролюючим органом було проведено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб (житловий будинок, загальною площею 572,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 (право власності з 16.02.2021 по 18.03.2023); 1/3 частина житлового будинку, загальною площею 572,2 кв.м. (тобто 190,73 кв.м.), за адресою АДРЕСА_1 (право власності з 18.03.2023) та винесені відносно позивача податкові повідомлення - рішення:
- №0442330-2410-0610-UА18040250000068141 від 25.04.2024 на суму 35352,17 грн., за податковий період 2021 рік ;
- №0442331-2410-0610-UА18040250000068141 від 25.04.2024 на суму 39696,50 грн., за податковий період 2022 рік ;
- №1121705-2410-0610-UА18040250000068141 від 21.11.2024 на суму 6691,45 грн., за період перебування у власності цілої частини житлового будинку - з січня 2023 по лютий 2023 року;
- №1121706-2410-0610-UА18040250000068141 від 21.11.2024 на суму 1974,64 грн., за період перебування у власності 1/3 частини житлового будинку - з березня 2023 по грудень 2023 року).
Позивач, на підставі п.п.266.7.3 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, з урахуванням змін загальної площі будинку, звернувся до Головного управління ДПС у Житомирській області із заявою щодо скасування прийнятих податкових повідомлень - рішень про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості за 2021 та 2022 роки.
Листом від 14.07.2025 за №20932/6/06-30-24-10 ГУ ДПС в Житомирській області повідомило позивача про те, що контролюючим органом винесені податкові повідомлення - рішення, а саме: №0442330-2410-0610-UА18040250000068141 від 25.04.2024 на суму 35352,17 грн., за податковий період 2021 рік ; №0442331-2410-0610-UА18040250000068141 від 25.04.2024 на суму 39696,50 грн., за податковий період 2022 рік; №1121705-2410-0610-UА18040250000068141 від 21.11.2024 на суму 6691,45 грн., за період перебування у власності цілої частини житлового будинку - з січня 2023 по лютий 2023 року;№1121706-2410-0610-UА18040250000068141 від 21.11.2024 на суму 1974,64 грн., за період перебування у власності 1/3 частини житлового будинку - з березня 2023 по грудень 2023 року); №052543-2410-0625 від 26.06.2025 на суму 2511,03 грн за податковий період 2024 рік. Зазначено, що в ході розгляду заяви ОСОБА_1 відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав встановлено, що загальна площа житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 становить 346,9 кв.м. Загальна площа будинку з 572,2 кв.м. змінилася на 346,9 кв.м. внаслідок переобміру приміщень будинку, відповідно до довідки про технічні показники № 186 від 01.10.2024 року виданої ТОВ «В.А.П.» та згідно якої внесено зміни щодо загальної площі житлового будинку до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки, довідка ТОВ «В.А.П.» про технічні показники № 186 видана 01.10.2024 року, то і зміна загальної площі буде врахована при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб у 2025 році за податковий період 2024 рік з жовтня місяця. Тому, вказав, що податкові повідомлення - рішення, а саме: №0442330-2410-0610-UА18040250000068141 від 25.04.2024 на суму 35352,17 грн; №0442331-2410-0610-UА18040250000068141 від 25.04.2024 на суму 39696,50 грн; №1121705-2410-0610-UА18040250000068141 від 21.11.2024 на суму 6691,45 грн; №1121706-2410-0610-UА18040250000068141ів встановила наступне.
Вважаючи вказані податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного.
Згідно із положеннями підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з положеннями підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Пунктом 54.5 статті 54 ПК України передбачено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з пунктом 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).
Так, відповідно до пунктів 42.1 - 42.3 статті 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.
Згідно з положеннями статті 265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Відповідно до вимог підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.
Відповідно до положень підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Згідно вимог підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, відповідно підпункту 266.7.1. пункту 266.7 статті 266 ПК України здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Згідно підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Як встановлено з матеріалів справи, позивач на виконання підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 267 ПК України звернувся до Головного управління ДПС у Житомирській області із заявою від 25.06.2025 для проведення звірки даних щодо нарахованої суми податку, повідомивши, що запис до Державного реєстру речових прав щодо загальної площі будинку 572,2 кв.м. був внесений на підставі невірно сформованих результатів проведеної технічної інвентаризації об`єкту оподаткування та у подальшому скорегований до 346,9 кв.м.
Підставою для внесення змін до запису про розмір загальної площі житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 слугувала довідка про технічні показники ТОВ "В.А.П." вих.№186 від 01.10.2024.
Зі змісту зазначеної довідки слідує, що проведеною ТОВ "В.А.П." технічною інвентаризацією 01.10.2024 об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що загальна площа двоповерхового житлового будинку лат."А" складається з площ двох поверхів і становить 346,9 кв.м, житлова - 69, 2 кв.м. Загальна площа змінилась внаслідок переобміру приміщень будинку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №488 "Про порядок проведення технічної інвентаризації" та за рахунок перепланування без втручання в несучі конструкції та не врахування у загальну площу площ терас та відкритих веранд.
Слід зауважити, що процедура звірки забезпечує можливість узгодження відомостей наявних у контролюючого органу та платника податків, які забезпечують коректне нарахування податкових зобов`язань, зокрема з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.
Відтак, фактична загальна площа будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що в даному випадку є об"єктом оподаткування, власником якого позивач був період з 16.02.2021 по 18.03.2023, та є власником 1/3 частини з 18.03.2023 становила 346,9 кв. м.
Так, зміни до реєстраційних даних щодо вказаного будинку в частині загальної площі такого, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №430645473 від 10.06.2025.
Таким чином, суд першої інстанції вірно виснував, що контролюючий орган на підставі отриманої від позивача інформації про технічні показники житлового будинку, що належить йому на праві приватної власності, підтвердженої відповідними документами, зокрема враховуючи дотримання процедури внесення змін до реєстраційних даних, був зобов`язаний провести перерахунок суми податку за 2021 -2022 роки та сформувати нові податкові повідомлення-рішення з урахуванням правильно визначеної площі оподаткування.
Отже, враховуючи встановлені обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Житомирській області від 25.04.2024 №0442330-2410-0610- UA180402500000681411, №0442331-2410-0610-UA180402500000681411 та від 21.11.2024 №1121705-2410-0610-UA180402500000681411, №1121706-2410-0610- UA180402500000681411.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Гонтарук В. М.    Моніч Б.С.