Справа № 522/5352/25-Е Провадження № 2/522/1376/26
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
24 березня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси 
у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Позивач Акціонерне товариство «CЕНС-БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «CЕНС-БАНК» заборгованість в сумі 376470,14 грн, з яких: 186266,93 грн – заборгованість за кредитом, 72403,21 грн – заборгованість по відсотках, 117800,00 грн – заборгованість по комісії, а також судові витрати: 4517,64 грн - сплачений судовий збір та 30152,90 грн - витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 08.11.2021 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. 08.11.2021 підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту 501386840, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Таким чином, 08.11.2021 між Банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір із наступними основними умовами: тип кредиту – «Кредит готівкою»; сума кредиту – 200000,00 грн; процентна ставка – 15,00 % річних, тип ставки – фіксована; строк кредиту – 36 місяців; дата повернення кредиту – 08.11.2024 року; порядок повернення кредиту – графік платежів: до 08 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 10733, 07 грн, загальна кількість платежів 36. Банк належним чином виконав свої зобов`язання, проте відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 376470,14 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 186266,93 грн, заборгованість по відсотках - 72403,21 грн, заборгованість по комісії - 117800,00 грн. Також зазначив, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк». Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою суду від 24 березня 2026 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» та призначено справу до судового розгляду по суті.
Учасники розгляду справи у судове засідання не з`явися, по розгляд справи судом повідомлялися належним чином.
Від представника позивача – адвокат Михайлової Ю.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачкою відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачки, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 24 березня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідачкою підписані: оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501386840 від 08.11.2021; паспорт споживчого кредиту; графік платежів, згідно умов яких: тип кредиту – «Кредит готівкою»; сума кредиту – 200000,00 грн; процентна ставка – 15,00 % річних, тип ставки – фіксована; строк кредиту – 36 місяців; дата повернення кредиту – 08.11.2024 року; порядок повернення кредиту – графік платежів: до 08 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 10733,07 грн, загальна кількість платежів 36; комісія за обслуговування (управління) кредиту 1,90% від суми кредиту.
Для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку.
Факт видачі кредиту підтверджується копією меморіального ордеру №685262163 від 08.11.2021 на суму 200000,00 грн, а також даними виписки по особовим рахункам за період з 08.11.2021 по 12.09.2024. 
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501386840 від 08.11.2021, у відповідачки станом на 12.09.2024 наявна заборгованість в розмірі 376470,14 грн, з яких: 186266,93 грн - заборгованість за кредитом; 72403,21 грн - заборгованість по відсотках; 117800,00 грн - комісія.
Позивачем надано статут АТ «Сенс Банк», з якого встановлено, що АТ «Сенс Банк» є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа-Банк».
02.04.2024 та 21.02.2025 на адресу відповідачки ОСОБА_1 представником АТ «Сенс Банк» направлялися вимоги про усунення порушень.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Так, ст.626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачкою суду не надано.
Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 501386840 від 08.11.2021 у розмірі 258670,14 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 186266,93 грн та заборгованості по відсотках у розмірі 72403,21 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по комісії в розмірі 117800,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно п. 1 Договору під час користування кредитом позичальник пропонує Банку надавати йому послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором, за надання яких пропонує встановити комісійну винагороду, а саме за обслуговування (управління) кредиту 1,90% від суми кредиту.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. 
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі №183/2122/15 зробив висновок про те, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 жовтня 2019 року по справі №740/4328/14.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16.
Крім того, аналізуючи норми ст. ст. 549-552, 625, 1046, 1048, 1050 ЦК України, суд вказує на те, що наслідками укладення договору позики є: зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики); одержання позикодавцем від позичальника процентів від суми позики; сплата позичальником позикодавцю індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; сплату позичальником позикодавцю неустойки (штрафу, пені) у разі порушення боржником зобов`язання.
Проте, положеннями параграфа 1 «Позика» Глави 71 Розділу І Книги п`ятої ЦК України не передбачено такого наслідку укладення договору позики як сплата комісії.
Тому, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості по комісії в сумі 117800,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3104,04 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30152,90 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, що укладений між АТ «Сенс Банк» (Замовник) та АО «СмартЛекс» (Виконавець), в особі керуючого партнера Лойфера А.Е.
Згідно п. 3.1. Договору за надання послуг, що полягають у вчиненні Виконавцем дій, передбачених п. 1.1.1. та п.1.1.2. цього Договору, Замовник сплачує на користь Виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви - 375,00 грн, за отримання рішення суду - 225,00 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85%.
Таким чином, враховуючи вказаний розмір послуг у договорі № 1006 від 28.01.2025, відсутність в матеріалах справи акту прийому - передачі наданих послуг, а також те, що здійснення представництва інтересів позивача покладено на адвоката Михайлову Ю.В. згідно довіреності № 023785/25 від 03.02.2025, при цьому докази того, що остання працює в АО «СмартЛекс» відсутні, тому суд приходить до висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30152,90 грн не підтверджені належними, достовірними та допустимим доказами, тому не підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 611, 625, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 10-13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:
Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «CЕНС-БАНК» (код ЄДРПОУ 23494714, адреса м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) заборгованість за кредитним договором № 501386840 від 08.11.2021 у загальному розмірі 258670,14 (двісті п`ятдесят вісім тисяч шістсот сімдесят грн 14 коп.) гривень. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «CЕНС-БАНК» (код ЄДРПОУ 23494714, адреса м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) судовий збір в розмірі 3104,04 (три тисячі сто чотири грн 04 коп.) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Юлія КОВТУН