Справа № 725/11000/25 
Провадження № 2/715/326/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року с. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
судді Цуркана В.В.
секретар судового засідання Майщук С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
ТзОВ «Фінансова компанія «Процент» звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 32143 від 16.04.2025 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 4950, 00 грн., строком на 730 днів (до 16.04.2027), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування (365,00 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб – сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Проте, відповідач своєчасно не сплатила нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 16.05.2025 року.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за Кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 24.10.2025 року становить 16533,00 гривень за період з 16.05.2025 року по 13.10.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00% річних) та Графіку платежів. На підставі викладеного, просять суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором №32143 у розмірі 16533 грн. та судові витрати понесені по справі у розмірі 2422,40 грн та 10000 грн. витрати на правову допомогу.
24.02.2026 року від представника ОСОБА_1 – Зачепіло З.Я. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що позивачем не було надано суду первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують суму заборгованості 7425 грн. за кредитним договором, та взагалі факт видачі кредитних коштів ОСОБА_1 за кредитним договором. Що стосується стягнення штрафу у розмірі 9108 грн., слід врахувати дату укладення договору позики та дату спливу строку, на який надавалась позика, вимоги п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, здійснення нарахувань на підставі ч. 2 ст. 625 ЦКУ після 24 лютого 2022 року, а також неустойки взагалі є прямо забороненим законом. Вказує, що первинні документи, на яких базується розрахунок заборгованості, позивачем суду надані не були, тому відповідач заперечує проти суми заборгованості у розмірі 7425 грн., яка є необгрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами. Позивачем у підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за позикою не долучено документу, передбаченого ст.ст.41, 49 ЗУ «Про платіжні послуги», ст. 13 ЗУ «Про електронну комерцію», які підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним. Доданий розрахунок заборгованості є документом, що складений самим позивачем, а відтак інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості на стягнення якої наполягає позивач.
Зазначає, що відповідач отримав кредитні кошти за кредитним договором виключно з метою покриття витрат, пов`язаних із необхідним після операційним лікуванням, у тому числі придбанням лікарських засобів, оплатою медичних послуг та реабілітаційних процедур. Відповідач діяв добросовісно та не ухилявся від виконання кредитних зобов`язань, що підтверджується здійсненням часткової оплати за кредитом у розмірі 792 грн. та 1485 грн., яку позивач необгрунтовано не врахував у позовних вимогах. На підставі викладеного, просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог. 
24.02.2026 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала до суду заяву, згідно якої просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000 грн. 
В судове засідання представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Процент» не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та розгляд справи провести у його відсутності. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник Зачепіло З.Я. подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнають та просять суд відмовити у задоволенні позовним вимог. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволеною з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 32143 від 16.04.2025 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Процент» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 4950, 00 грн., строком на 730 днів (до 16.04.2027), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування (365,00 % річних). 
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб – сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».
Сума кредиту по укладеному Кредитному договору, перераховувалася на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом за правилами міжнародних платіжних систем. 
Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 870974 направлявся Відповідачу 16.04.2025 року о 18:31:36 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений Кредитному договорі та ІТС. 
Кредитний договір був підписаний 16.04.2025 року о 18:31:53 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 870974 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. 
Кредитні кошти в розмірі 4950, 00 грн. були відправлені Відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_3 емітовану АТ «Універсал банк», що підтверджується довідкою платіжної установи. 
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 24 жовтня 2025 року становить 16533 грн., а саме: нараховані та несплачені проценти 7425, 00 грн. за період з 16.05.2025 року по 13.10.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом ( 365, 00 % річних) та Графіку платежів; 9108, 00 грн. штраф за порушення умов кредитного договору (за наявності).
Так, як вбачається із відповіді АТ «Універсал Банк» від 21.03.2026 року на запит суду, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 . Випискою про рух коштів по картці, підтверджується отримання ОСОБА_1 коштів 16.04.2025 року на карту № НОМЕР_4 , у розмірі 4950, 00 грн. 
Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитом в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦКУкраїни) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст. 1056-1 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №561/77/19 від 16.12.2020 зазначено, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 8, 12 ст. 11Закону України"Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти)однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким,що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з ст. ст. 525, 526ЦКУкраїни зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
За змістом статті 549ЦКУкраїни неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).
Отже, загальна сума заборгованості відповідача складається із заборгованості по кредиту в сумі 16533, 00 гривень.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача суми заборгованості по штрафу за порушення умов кредитного договору суд виходить з наступного.
З 24 лютого 2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.
15 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України N 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 відповідно до якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, суд доходить до висновку, що в частині позовних вимог про стягнення штрафу за порушення умов кредитного договору від 16.04.2025 року слід відмовити, оскільки нарахування та стягнення штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання у період дії воєнного стану суперечить вимогам пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, згідно з яким позичальник звільняється від відповідальності за таке прострочення, а положення Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не містить положень, які б дозволяли кредитодавцю нараховувати та стягувати з боржника неустойку у період дії в Україні правового режиму воєнного стану.
Зазначене узгоджується із висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23, від 31 січня 2024 року у справі №183/7850/22.
Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам 2422,40 грн.
Згідно із ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до вимогст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від заявленої представником позивача суми.
Беручи до уваги складність справи, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, який є завищеним, обсяг наданих адвокатом послуг, та те, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 7000 грн.
На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 551, 599, 611, 612, 625, 629, 1046 - 1050 Цивільного кодексу України керуючись ст.ст.2-13,76-80,81,133,141,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , заборгованість за кредитним договором № 32143 від 16.04.2025 року у розмірі 7425 (сім тисяч чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

СУДДЯ: