ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2026 року	справа № 380/24688/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить :
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу ” у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я з 26 лютого 2015 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 26.02.2015 пройшов військово-лікарську комісію та за результатами ВЛК клінічного госпіталю ДПСУ був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ст. 57а, гр. ІІ Розладу хвороб наказу АДПСУ №333. Разом з тим, відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних відповідачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не внесені. 24.11.2025 представником позивача подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 про внесення виправлення недостовірних відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Листом від 05.12.2025 відповідач відмовив позивачу у внесенні змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів через відсутність свідоцтва про хворобу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 23.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали. 
Відповідач відзив на позовну заяву не подав. 
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про хворобу №60/245 від 26.02.2015 на підставі ст.57а графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби (Додаток №5 до Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затверджений наказом АДПС України №333 від 06.05.2009 у редакції наказу АДПСУ №450 від 14.06.2012 є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 виданого 14.11.2001, ОСОБА_1 26.02.2015 призовною комісією клінічного (медичного) госпіталю ДПСУ визнаний непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку за гр.ІІ ст57а розкладу хвороб (наказ АДПС №333 від 2009 року) і знятий з військового обліку.
Станом на 09.12.2025 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів наявні відомості про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до категорії обліку – військовозобов`язаний, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (Мостиська), дата уточнення даних : 23.05.2024; тип відстрочки : бронювання, відстрочка до 31.12.2025., що підтверджено витягом з “Резерву+”, сформованим 09.12.2025.
Представник позивача в інтересах ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила заяву від 24.11.2025 про виправлення недостовірних відомостей Реєстру щодо перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних та внести до Реєстру відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку 26.02.2015.
Листом від 01.12.2025 №2051/4013 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що під час виправлення недостовірних відомостей Реєстру щодо перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних виникли проблеми технічного порядку оскільки до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів не передбачені внесення на підставі свідоцтва про хворобу №60/245 від 26.02.2016 (додаток №5 до Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затверджений наказом АДПС України №333 від 06.05.2009 у редакції наказу АДПСУ №450 від 14.06.2012), інформація вноситься відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (зі змінами). На військовослужбовців визнаних непридатними до військової служби складається Свідоцтво про хворобу (додаток 11 Положення), в якому зазначається Положення військово-лікарської комісії, які підлягають розгляду та затвердження ВЛК регіону. Також повідомлено, що ОСОБА_1 має активне бронювання.
При прийнятті рішення суд виходив з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” від 16.03.2017 №1951-VIII (далі - Закон №1951-VIII).
Відповідно до ст.1 Закону №1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (стаття 2 Закону №1951-VIII).
Згідно із статтею 3 Закону №1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є:
1)обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2)повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
Частиною 5 статті 5 Закону №1951-VIII передбачено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частини 8, 9 статті 5 Закону №1951-VIII).
За змістом статті 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
До службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про виконання військового обов`язку; відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи); відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України “Про альтернативну (невійськову) службу”; відомості про участь у бойових діях (стаття 8 Закону №1951-VIII).
Відповідно до ст. 9 Закону №1951-VIII, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
На виконання частини 1 статті 14 Закону №1951-VIII, ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно - комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (частина 3 статті 14 Закону №1951-VIII).
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.
Відповідно до пункту 79 Порядку районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім іншого:
проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;
виконують архівно-довідкову роботу з питань військового обліку;
виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Суд враховує, що Закон України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” так і Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, покладає обов`язок на районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки вносити до Реєстру передбачені Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
В пункті 4 розділу І Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів зазначено, що основними засадами ведення Реєстру є обов`язковість внесення до Реєстру передбачених Законом України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Як зазначено судом вище, 26.02.2015 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_1 виданого 14.11.2001.
Станом на 09.12.2025 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів наявні відомості про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до категорії обліку – військовозобов`язаний, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (Мостиська), дата уточнення даних : 23.05.2024; тип відстрочки : бронювання, відстрочка до 31.12.2025., що підтверджено витягом з “Резерву+”, сформованим 09.12.2025.
З приводу цього суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 у справі №280/2880/24 зробив правовий висновок про те, що законодавець виокремлює поняття “зняття з військового обліку” та “виключення з військового обліку”, при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку.
З аналізу положень Закону №2232-XII Верховний Суд виснував, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
У постанові від 11.08.2025 по справі №640/21967/22 Верховний Суд зробив правовий висновок, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Отже, оскільки позивача виключено з військового обліку 26.02.2015, про що підтверджується записом у його військовому квитку серії НОМЕР_1 виданого 14.11.2001, у відповідача були відсутні правові підстави для постановки (взяття) позивача на військовий облік.
Окрім того, відповідач зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про позивача, а саме те, що останній виключений з військового обліку у зв`язку з тим, що він визнаний непридатним до військової служби військово-лікарською комісією та знятий з військового обліку з відміткою “виключений з військового обліку”, що зроблено не було.
Суд вважає, що зазначеною бездіяльністю порушені права позивача, адже внесення даних до Реєстру про його непридатність до військової служби породжує для нього певні юридичні наслідки, на які останній має обґрунтоване право розраховувати, але які не настали.
Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку, на підставі п.3 ч.6 ст. 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” відповідно до відомостей, які містяться у військовому квитку серії НОМЕР_1 виданого 14.11.2001, згідно із якого позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку є протиправною.
Таким чином, відповідач всупереч приписам закону своєю протиправною бездіяльністю не завершив процедуру виключення позивача з військового обліку, а саме не вніс належних відомостей до Реєстру про виключення його з військового обліку.
Обов`язок дотримання процедури виключення особи з військового обліку, як вже зазначалось вище, покладено на посадових осіб районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Крім того, суд зауважує, що згідно з положеннями Порядку №1487, відповідальними за організацію та забезпечення зберігання облікової документації військовозобов`язаних, персональних даних, які в них містяться, збереження підтвердних документів, що стали підставою для виключення з військового обліку військовозобов`язаних, а також своєчасне внесення даних про військовозобов`язаного, у тому числі й про виключення з військового обліку із зазначенням підстав, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки громадян.
Тому, суд вважає, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (не належне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків, у тому числі й щодо своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткових обов`язків щодо повторного постановлення на військовий облік військовозобов`язаного за відсутності законодавчо визначених для цього підстав та проходження військово-лікарської комісії з метою підтвердження раніше встановленої непридатності до військової служби за станом здоров`я
Оскільки станом на час розгляду справи позивач перебував на військовому обліку у відповідача, суд дійшов висновку, що відповідальним за внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення позивача з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону № 2232 -ХІІ є саме відповідач.
Підсумовуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що саме відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невнесення відомостей про виключення з військового обліку військовозобов`язаних позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за заявою про внесення змін до реєстру на підставі наданих разом із заявою документів.
У зв`язку з цим, з метою належного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача, в якому перебуває на обліку позивач, повторно розглянути заяву представника позивача щодо внесення належної інформації про ОСОБА_1 виключення з військового обліку відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 виданого 14.11.2001, з урахуванням висновків суду.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та наданих до матеріалів справи письмових доказів, суд дійшов висновку про наявність сукупності підстав для часткового задоволення позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що з урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем обґрунтовані судові витрати на оплату судового збору в розмірі 968,96 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 73-77,90,94,139,241,245,246,250,255,262, 295 КАС України, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 (перший відділ) щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (перший відділ) повторно розглянути заяву Рудої Христини Дмитрівни в інтересах ОСОБА_1 від 24.11.2025 (вх.№13387 від 28.11.2025) щодо внесення належної інформації про його виключення з військового обліку відповідно до військовому квитку серії НОМЕР_1 виданого 14.11.2001, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 (перший відділ) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 968,96 грн.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Гулкевич Ірена Зіновіївна