Справа № 588/2276/25
провадження № 2/588/159/26
РІШЕННЯ 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2026 року          м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пирогова Оксана Трохимівна про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:
Позиції сторін
ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у грудні 2025 року звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 10.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений договір №3304814, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. 
Також, 05.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений договір №5334998, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5000,00 грн.
Кредитні договору укладені на умовах строковості, зворотності, платності.
26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» відступило на користь ТОВ «МІЛОАН» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №3304814.
Також, 10.02.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір №ФК 10-02/23, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №5334998.
01.08.2025 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір № 01-08/25, відповідно до якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №5334998.
Розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №3304814 від 10.01.2022 на день формування позовної заяви складає 17030,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 7030,00 грн.
Розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №5334998 від 05.01.2022 на день формування позовної заяви складає 10225,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5225,00 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів за користування кредитними коштами за договором №3304814 від 10.01.2022 та №5334998 від 05.01.2022 становить 27255,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 15000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12255,00 грн.
Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд стягнути на користь позивача із ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в розмірі 27255,00 грн, сплачений судовий збір у сумі 2442,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.
Представниця відповідача ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому просила позовні вимоги залишити без розгляду, оскільки в матеріалах позовної заяви відсутні докази повідомлення боржника про відступлення права вимоги за кредитними договорами. Також вважає незаконними нарахування відсотків після спливу строку кредиту. 
Представниця відповідача указала, що паспорт споживчого кредиту містить відомості про декілька видів процентної ставки, а розрахунок заборгованості визначає загальну суму боргу з якої неможливо встановити, із якої відсоткової ставки нараховувались проценти. 
Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідач не заперечує, що ним отримувались кредитні кошти, але він мав сплатити відсотки за користування у меншому розмірі ніж зазначає позивач.
Також, представниця відповідача вважає розмір понесених витрат на правову допомогу у сумі 13000,00 грн завищеним, та просила зменшити.
Позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що умовами укладеного договору між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 не передбачено обов`язок повідомлення позичальника про відступлення прав вимоги. Такий боржник не позбавляється обов`язку погашення боргу.
Також позивач зазначив, у випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний у договорі № 3304814 від 10.01.2022 від додатково має сплатити комісію за обслуговування кредиту, проценти за стандартною ставкою в сумі і на умовах визначених договором, та передбачено порядок пролонгації на стандартних умовах договору.
Щодо нарахування відсотків за кредитним договором № 5334998 від 05.01.2022 позивач зазначив, що сторони погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, у разі невиконання позичальником зобов`язань зі сплати процентів. До нарахування відсотків позичальнику було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договору, у тому числі розміщена інформація на сайті товариства. 
Позивач указав, що на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості, до позовної заяви додано достатні та належні докази для підтвердження витрат на правову допомогу. 
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.
Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 29.12.2025 за місцем його реєстрації. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «вручено членам сім`ї» 10.012026. 
Зважаючи на зазначене, поштова кореспонденція направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою та є достатнім сповіщенням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду
Судом установлено, що 10.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 3304814, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн на строк 30 днів (до 09.02.2022) з умовою сплати відсотків зі стандартною процентною ставкою 5,00% за кожен день користування. Також сторони погодили графік розрахунків (платежів), який є додатком № 1 до кредитного договору та паспорт споживчого кредиту (а.с. 36-40, 61, 81).
Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора z77078.
Також, 05.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 5334998, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн на строк 30 днів з умовою сплати відсотків зі стандартною процентною ставкою 1,90% за кожен день користування. Також сторони погодили графік розрахунків (платежів), який є додатком № 1 до кредитного договору та паспорт споживчого кредиту. Також паспорт споживчого кредиту (а.с. 8-12, 14-16).
Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора С388197.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частини 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Отже, зі змісту кредитних договорів вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату їх видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Також до позовної заяви позивачем додано: Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»; Статут ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»; Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 17-20, 83-84, 96-100). 
Суд не приймає вказані правила та паспорт споживчого кредиту як складову частину кредитних договорів укладених між відповідачем та первісними кредиторами, з огляду на таке.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «МІЛОАН»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Зважаючи на те, що правила надання грошових коштів у позику ТОВ «МІЛОАН», які додані позивачем до позовної заяви не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору № 3304814 від 10.01.2022.
Крім того, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20.
Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МІЛОАН» виконало, перерахувавши кошти у розмірі 10000,00 грн на банківську картку відповідача, що підтверджується квитанцією № 8cb123a8-b1e4-4ccc-83d0-195a59de0cbc_637774342353780810 (а.с. 102).
Також, згідно з відповіддю АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало, перерахувавши кошти у розмірі 5000,00 грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 (а.с. 21зв.).
26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого та реєстру боржників ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3304814 від 10.01.2022 у розмірі 17030,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 7030,00 грн (а.с. 46-51, 59-60).
Також, 10.02.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №ФК 10-02/23, відповідно до якого та реєстру боржників ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5334998 від 05.01.2022 у розмірі 10225,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5225,00 грн (а.с. 41-42, 45).
01.08.2025 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №01-08/25, відповідно до якого та реєстру боржників ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5334998 від 05.01.2022 у розмірі 10225,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5225,00 грн (а.с. 64-69, 77-79).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договорів № 3304814 від 10.01.2022 та № 5334998 від 05.01.2022, що були укладені між ОСОБА_1 та первісними кредиторами.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно статті 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Всупереч умов кредитного договору № 3304814 від 10.01.2022 відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого, виникла заборгованість станом на дату подання позовної заяви до суду складає 17030,00 грн, із яких: 10000.00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7030,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 103).
Також, за кредитним договором № 5334998 від 05.01.2022 відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого, виникла заборгованість станом на дату подання позовної заяви до суду складає 10225,00 грн, із яких: 5000.00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5225,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 25-33).
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд погоджується із розрахунками наданими позивачем за кредитними договорами № 5334998 від 05.01.2022 та №3304814 від 10.01.2022, оскільки нарахування відсотків здійснюється у період передбачений договорами.
Наданий відзив представниці відповідача не містить доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача.
Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає, що з 2 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК). Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року відмінено з 24 год 00 хв 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
При цьому, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії, яким доповнено ЦК України в березні 2022 року. Ця підстава для незастосування в цей період строку позовної давності діяла з 17 березня 2022 року до 3 вересня 2025 року.
Після 4 вересня почали діяти строки позовної давності почали діяти на підставі Закону № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності».
Відповідно до статті 256-257 ЦК позовна давність-це строк,у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Отже, з урахуванням періодів зупинення перебігу строку позовної давності, немає підстав для застосування строку позовної давності для зобов`язання відповідача у цій справі.
Ураховуючи установлені судом обставини та вимоги викладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю.
Судові витрати
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн, суд враховує таке.
Відповідно до частин 1, 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц.
За інформацією про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги згідно з витягом з акту № 23 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 було проведено: надання усної консультації з вивченням документів; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (а.с. 94).
Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Указаний спір належить до категорій малозначних справ, обсяг аналітичної й технічної роботи щодо підготовки позову незначний, позови товариства «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» по стягненню кредитної заборгованості є типовими та масовими, відтак суд дійшов переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає зменшенню. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката.
З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми частини 4 статті 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.
З огляду на викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 4422 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються із судового збору (2422 грн 40 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (2000 грн).
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Пирогова Оксана Трохимівна про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитними договорами №3304814 від 10 січня 2022 та №5334998 від 05 січня 2022 в загальній сумі 27255 (двадцять сім тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн 00 коп, та 4422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судових витрат.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження юридичної особи: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6 офіс 521, м. Київ, 03150;
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Лебедь