СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/7167/26
пр. № 3/759/2438/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року м. Київ
Суддя Святошинського районного суду міста Києва Проскурня Олег Іванович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Постановою від 11.03.2026 серії ЕНА № 6808180, винесеною працівником поліції Мельником М.В., ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
17.03.2026 о 08 год. 10 хв. у м. Києві по вул. Жмеринській ОСОБА_1 , який керував автомобілем «ЗАЗ 110557», номерний знак НОМЕР_1 , було зупинено за порушення Правил дорожнього руху – за перетин суцільної смуги 1.1 дорожньої розмітки. При перевірці документів було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, ніколи не отримував посвідчення водія необхідної категорії.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1«а» Правил дорожнього руху, повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП керував автомобілем, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Про час та дату розгляду справи 02.04.2026 об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, доказів не подавав, клопотань не заявляв.
Зважаючи на правила ст.ст. 268, 277 КУпАП, у зв`язку з тим, що у справі є достатні дані про обізнаність особи про час і місце розгляду справи, суддя розглянув дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні захисник Соколовський В.Л. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтоване тим, що в діях ОСОБА_1 відсутня обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою – четвертою статті 126 КУпАП. Захисник вважає, що наявна в матеріалах справи постанова від 11.03.2026 серії ЕНА № 6808180, винесена працівником поліції Мельником М.В., якою ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу за ч. 2 ст. 126 КУпАП не набрала законної сили, а тому не може утворювати повторність вчинення адміністративного правопорушення. 
Захисник вказує, що згідно п. 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі – Інструкція), повторність правопорушення – повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП). Захисник вважає, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 616928 від 17.03.2026 відносно ОСОБА_1 була відсутня ознака повторності вчинення правопорушення, а тому кваліфікація дій ОСОБА_1 , є помилковою.
Крім того, захисник зазначає, що до протоколу не додано документів, які доводять, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії.
Заслухавши усні пояснення захисника Соколовського В.Л., дослідивши матеріали справи, суддя констатує, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовані обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- постановою від 11.03.2026 серії ЕНА № 6808180, винесеною працівником поліції Мельником М.В.;
- відеозаписом, де зафіксовано автомобіль «ЗАЗ 110557», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 (0 хв. 24 сек.), роз`яснення працівниками поліції причини зупинки (0 хв. 28 сек.), пояснення ОСОБА_1 , де останній вказує як і куди рухався, чим фактично визнав факт керування (0 хв. 34 сек.), ознайомлення поліцейських з посвідченням водія ОСОБА_1 , в посвідченні вказана категорія «С» (29 хв. 35 сек.), на запитання працівників поліції ОСОБА_1 підтверджував, що дане посвідчення водія не надає йому права керувати автомобілем «ЗАЗ 110557», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки для цього необхідне посвідчення водія категорії «В» (29 хв. 40 сек.), в подальшому працівники поліції уточнюють у ОСОБА_1 , чи виносили щодо нього 11.03.2026 постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП, на що ОСОБА_1 відповідає ствердно (30 хв. 04 сек.), чим фактично посвідчує факт вручення йому попередньої постанови.
Оцінюючи доводи захисника Соколовського В.Л., слід зазначити наступне.
В матеріалах справи наявна копія постанови від 11.03.2026 серії ЕНА № 6808180, винесеної працівником поліції Мельником М.В., якою ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Згідно зі ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи зокрема про адміністративні правопорушення передбачені частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
При цьому ч. 1 ст. 291 КУпАП передбачено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Ч. 2 ст. 291 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу. Аналогічна правова норма міститься у п. 6 Розділу І Інструкції.
Відтак постанова від 11.03.2026 серії ЕНА № 6808180, винесена працівником поліції Мельником М.В., якою ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу за ч. 2 ст. 126 КУпАП набрала законної сили після її вручення особі. Згідно з п. 2 вищенаведеної постанови місцем розгляду справи є адреса: м. Київ, Шосе Бориспільське, що відповідає місцю скоєння адміністративного правопорушення, вказаному у п. 6 цієї ж постанови. При цьому в наявній постанові відсутні відомості про надсилання копії постанови рекомендованим листом. Відтак, необхідно зробити висновок, що справа за постановою серії ЕНА № 6808180 від 11.03.2026 була розглянута працівником органу Національної поліції за місцем вчинення адміністративного правопорушення в присутності ОСОБА_1 , який був поінформований про прийняте рішення та отримав копію постанови, яка набрала законної сили одразу після вручення її ОСОБА_1 .
Вказані обставини узгоджуються з поведінкою ОСОБА_1 , який при спілкуванні 17.03.2026 з працівниками поліції повідомляв про те, що 11.03.2026 постанова щодо нього працівником поліції виносилася.
Суддею констатується, що в матеріалах справи відсутні відомості, які б вказували на те, що постанова від 11.03.2026 серії ЕНА № 6808180, винесена працівником поліції ОСОБА_2 , не набрала законної сили станом на 17.03.2026, була скасована чи втратила законну силу. Крім того, відеозаписом зафіксовано, як ОСОБА_1 особисто підтверджував працівникам поліції, що він 11.03.2026 уже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (30 хв. 04 сек.).
З огляду на зазначене, вищенаведена постанова є належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 кваліфікуючої ознаки «повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою – четвертою статті 126 КУпАП».
Твердження захисника Соколовського В.Л. про відсутність доказів, які доводять, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія відповідної категорії, спростовується даними відеозапису (29 хв. 35 сек.), де сам ОСОБА_1 вказує на іншу категорію, я свого посвідчення водія. 
Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. При цьому згідно п. 2.1«а» та п. 2.4«а» Правил дорожнього руху водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія відповідної категорії та на вимогу поліцейського пред`явити таке посвідчення для перевірки. 
Однак, в матеріалах справи відсутні дані про те, що 17.03.2026 ОСОБА_1 мав посвідчення водія, яке надавало право керувати легковим автомобілем «ЗАЗ 110557».
Відтак, клопотання захисника Соколовського В.Л. про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю.
З огляду на зазначене, в діях  ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Обставини, які перешкоджають притягненню винної особи до адміністративної відповідальності та накладенню адміністративного стягнення, під час розгляду справи не встановлені.
В матеріалах справи вказано, що власником автомобіля «ЗАЗ 110557», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , тому суддя вважає за неможливе застосувати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу до ОСОБА_1 , оскільки даний транспортний засіб не належить порушнику.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 23, 40-1, 126, 221, 251, 255, 283, 284, 291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 616928 від 17.03.2026), та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя     Олег ПРОСКУРНЯ