П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/13142/25	

Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г. 
Дата і місце ухвалення: 15.01.2026 року, м. Миколаїв.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року у справі №400/13142/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, –

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в складанні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нових довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 18.06.2025 за останньою займаною штатною посадою та тарифним розрядом для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704; 
- зобов`язати відповідача скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 18.06.2025 за останньою займаною штатною посадою та тарифним розрядом для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії з 01.07.2025 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України №704.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для видачі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 року.
Скаржник вказує, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481, яким було внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.
На думку апелянта, після набрання законної сили зазначеним судовим рішенням відсутні правові підстави для застосування положень постанови Кабінету Міністрів України №481, а тому розмір посадових окладів та окладів за військовими званнями має визначатися із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 року.
Також скаржник зазначив, що у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб виникли підстави для перерахунку пенсії відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України №2262-ХІІ, що, на його думку, зумовлює обов`язок відповідача підготувати відповідну довідку.
З огляду на викладене апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
У відзиві на апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи. Відповідач вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин діяла редакція пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, змінена постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481, яка передбачала визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовими званнями виходячи з розрахункової величини 1762 гривні. Крім того, відповідач зазначає, що визнання у судовому порядку пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №481 протиправним та нечинним не відновлює дію попередньої редакції пункту 4 постанови №704, а тому відсутні підстави для складання нової довідки про грошове забезпечення позивача.
З огляду на викладене відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку:
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
20 листопада 2025 року позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо підготовки та направлення до органу Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 року для проведення перерахунку пенсії.
Листом від 06 грудня 2025 року №9/1/16547 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача про відсутність правових підстав для складання та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 року. У зазначеному листі відповідач зазначив, що відповідно до чинної редакції пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, зміненої постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481, розміри посадових окладів та окладів за військовими званнями військовослужбовців визначаються виходячи з розрахункової величини 1762 гривні. Також відповідач вказав, що підставою для проведення перерахунку пенсій є прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, однак станом на момент розгляду звернення позивача таких рішень не приймалося, а відповідні списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, від органів Пенсійного фонду України до відповідача не надходили.
Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з цим адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про видачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 року не підлягають задоволенню, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяла редакція пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, змінена постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481, яка передбачає визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовими званнями виходячи з розрахункової величини 1762 гривні. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-XII).
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частиною вісімнадцятою статті 43 Закону №2262-ХІІ, у разі, якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
За приписами частин першої, другої статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для проведення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704), яка передбачала з 01.03.2018р. збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.
Пунктом 2 Постанови №704, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до Постанови №704, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови №704 (в первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).
Пунктом 6 Постанови №103, внесені зміни постанови №704, внаслідок яких пункт 4 постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
При цьому, зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.
Отже, станом на 01.01.2018 та 01.01.2019 пункт 4 Постанови №704, визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року".
Проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.
Вказаною постановою скасовано зміни, внесені до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704. Втрата чинності зазначеними змінами означає застосування відповідної норми у редакції, що діяла до внесення таких змін.
Визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним має наслідком втрату ним чинності з моменту набрання законної сили відповідним судовим рішенням. Водночас, з цього моменту відповідний нормативно-правовий акт не підлягає подальшому застосуванню при регулюванні правовідносин, що тривають, у тому числі при визначенні права особи на перерахунок пенсії.
Відповідно до частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
При цьому зазначені висновки стосуються правового регулювання, що діяло до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №481.
Таким чином, саме з 29.01.2020р., дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін.
Водночас, вказане правове регулювання зазнало подальших змін у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12.05.2023, яка діяла до моменту втрати чинності її окремих положень 18.06.2025 року.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах по справі №400/6214/21 від 19 жовтня 2022 року, №320/46498/23 від 13 травня 2025 року, №520/5814/24 від 18 лютого 2026 року.
Враховуючи викладене, оскільки зміни внесені Постановою №103, зокрема, до пункту 4 Постанови №704, визнані у судовому порядку нечинними, з 29.01.2020р. діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до зазначених змін, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018р., а прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Враховуючи юридичну силу законів та підзаконних нормативно-правових актів, яким є Постанова №704, місце таких в системі нормативно-правових актів, оскільки всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм, перевагу слід надати положенням Закону, як акту вищої юридичної сили з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України.
Застосовуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019р. у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають, судова колегія доходить висновку, що п.4 Постанови №704 з 29.01.2020р. застосовувалась у наступній редакції:
“Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.”.
У свою чергу, 20 травня 2023 року постановою Кабінету Міністрів України №481 “Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704” скасовано дію підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до Постанови №103 та внесені зміни до пункту 4 Постанови №704, відповідно до яких абзац перший зазначеного пункту викладено у наступній редакції:
“Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.”.
Зазначені зміни набули чинності 20 травня 2023 року.
Отже, з дати набуття чинності зазначених змін, розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб визначено сталу величину у розмірі 1762 гривні, а не розмір прожиткового мінімуму.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025р. по справі №320/29450/24, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025р., визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023р. №481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
З огляду на викладене, з дня набрання законної сили рішенням у справі №320/29450/24 – 18.06.2025 року, положення пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №481, якими було внесено зміни до пункту 4 постанови №704, втратили чинність, у зв`язку з чим підлягає застосуванню редакція пункту 4 постанови №704, що передбачає визначення грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у розмірі 3028 грн, є більшою розрахунковою величиною порівняно із сталою величиною 1762 грн, визначеною постановою №481, що впливає на визначення складових грошового забезпечення та, відповідно, на розмір пенсії.
Згідно ч.2 ст.51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Отже, з 01.07.2025 року у позивача виникло право на перерахунок його пенсії виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2025 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Колегія суддів також враховує, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду перерахунок пенсій військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, здійснюється у разі зміни складових грошового забезпечення відповідних категорій осіб або умов їх визначення, що має наслідком виникнення у таких осіб права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії.
За таких обставин відмова відповідача у підготовці та наданні довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 18.06.2025 року для проведення перерахунку пенсії є протиправною, оскільки суперечить вимогам статей 43 та 63 Закону України №2262-ХІІ і не відповідає правовому регулюванню, яке підлягає застосуванню після втрати чинності відповідних змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №481.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Посилання відповідача на те, що списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, від органів Пенсійного фонду України до 
ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до приписів статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсії може здійснюватися як за документами, що містяться у пенсійній справі, так і за додатковими документами, поданими пенсіонером, у зв`язку з чим відсутність таких списків не позбавляє позивача права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на нові обставини чи норми права, які не були предметом дослідження суду, та зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою доказів.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з ухваленням нового судового рішення у справі.
Колегія суддів також враховує, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд апеляційної інстанції не зобов`язаний надавати детальну відповідь на кожен довід сторін, однак рішення має містити достатні мотиви, з яких суд виходив при його ухваленні. Надана у цій постанові правова оцінка є достатньою для вирішення спору по суті та відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання адміністративного позову та апеляційної скарги сплачено судовий збір у загальному розмірі 2566,4 грн., з яких 968,96 грн. – за подання позовної заяви та 1597,44 грн. – за подання апеляційної скарги.
Оскільки апеляційну скаргу задоволено, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року у справі №400/13142/25 – скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у складанні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 18.06.2025р.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 18.06.2025 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 2566,4 грн. (дві тисячі п`ятсот шістдесят шість гривень) 40 коп.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук