Номер провадження: 33/813/478/26
Номер справи місцевого суду: 511/4197/25 
Головуючий у першій інстанції Гринчак С.І. 
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого: судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Ровенко А.С., за участю захисника Конрадій М.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Кравчун Д.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Роздільнянського районного суду Одеської обл. від 12.01.2026, стосовно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн.
Відповідно до вказаної постанови суду,06.12.2025 о 21:19 год. в м. Роздільна Одеської обл. по вул. Тираспольська,водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL Omegaд.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився зі згоди ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», тест № 61позитивний- 0,97 проміле, від огляду в лікарському закладі БПЛ м. Роздільна водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.9а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306від 10.10.2001. 

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник Кравчун Д.В. та доповненнях до неї, поданих захисником Конрадій М.В., не погодився із оскаржуваною постановою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступні обставини:
- судом 1-ої інстанції не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судового засідання, у зв`язку із чим він був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи, надати свої пояснення та реалізувати інші процесуальні права, що призвело до істотного обмеження його права на захист;
- при вирішенні питання про накладення додаткового стягнення не враховано, що ОСОБА_1 працює у сфері перевезень (таксі), що є єдиним джерелом доходу та засобом забезпечення його базових життєвих потреб, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами вплине на можливість здійснювати трудову діяльність та отримувати дохід.
З огляду на викладені обставини, захисники Кравчун Д.В. та Конрадій М.В. просять скасувати постанову суду 1-ої інстанції від 12.01.2026 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. У разі залишення постанови суду без змін, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України i не призначати ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.
В судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, клопотань про відкладання розгляду справи не заявляв, при цьому його інтереси представляла захисник Конрадій М.В., яка не заперечувала щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, апеляційний суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за його відсутності.
Заслухавши пояснення захисника Конрадій М.В., яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд критично відноситься до тверджень сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно  ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.
Вимогами п. 2.9 а) ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.06.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує на те, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Аналіз матеріалів судового провадження свідчить про те, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №533574 від 06.12.2025, відповідно до якого 06.12.2025 о 21:19 год. в м. Роздільна Одеської обл. по вул. Тираспольська,водій ОСОБА_1 керував т/з OPEL Omegaд.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився зі згоди ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», тест № 61позитивний, 0,97 проміле, від огляду в лікарському закладі БПЛ м. Роздільна водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР; 
- результатом тестування № 61, здійсненого приладом Alcotest 6820, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено 0,97‰ алкоголю (а.с. 3);
- направленням на огляд до ЦРЛ м. Роздільна водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд проводився за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, результат тесту № 61 позитивний, 0,97 промілей (а.с. 6);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 7), відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів, та за результатами огляду отримано позитивну пробу, з чим ОСОБА_1 погодився;
- відеозаписом події, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 11).
Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.
Процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зафіксовано поліцейськими на технічні засоби відеозапису на виконання вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 із подальшими змінами (далі-Порядок).
Так, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до приписів п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі – Порядок), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів – у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, зокрема, із відеозапису події № 0002022_00020420251206211924_0002 вбачається, що у зв`язку із виниклою підозрою можливого перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та виявленими ознаками такого сп`яніння, поліцейські запропонували пройти останньому відповідний огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер або в закладі охорони здоров`я (час: 21:20:55), на що ОСОБА_1 погодився. За результатами пройденого ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння отримано позитивну пробу 0,97 % проміле.
На відео 0002022_00020420251206212424_0003 (час: 21:24:15) зафіксовано як ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, при цьому від проведення огляду в закладі охорони здоров`я відмовився.
Після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейські роз`яснили останньому наслідки проходження такого огляду, зокрема, те, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також повідомлено про необхідність виклику іншого водія у зв`язку із неможливістю подальшого здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом.
Отже, апеляційний суд констатує, що відеозапис у повному обсязі та з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП відображає процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та свідчить про правомірну поведінку поліцейських та належне і професійне виконання ними своїх обов`язків.
При цьому, сам ОСОБА_1 жодних заперечень щодо факту керування транспортним засобом та процесу проведення огляду, який він пройшов добровільно, а також незгоди із його результатами не висловлював.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначені вище докази, у своїй сукупності, на переконання апеляційного суду, спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Апеляційний суд вважає голослівними твердження сторони захисту про неналежне повідомлення судом 1-ої інстанції ОСОБА_1 про розгляд справи, оскільки відповідно до довідки про доставку sms (а.с. 13) повідомлення про день, час та місце судового засідання доставлено ОСОБА_1 12.12.2025 о 17.42.11 год, в той час як розгляд справи було призначено на 12.30 год.12.01.2026.
Водночас, апеляційним судом були здійснені всі необхідні заходи з метою реалізації ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі шляхом забезпечення участі його захисника в апеляційному перегляді справи.
Щодо доводів захисника про можливість не застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, апеляційний суд зазначає наступне.
Адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним, відповідає як характеру та ступеню тяжкості правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, тому факт здійснення останнім діяльності у сфері перевезень (таксі), не є обставиною, за якої до нього не можливо застосувати стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Більш того, апеляційний суд звертає увагу на приписи ч. 4 ст. 30 КУпАП, відповідно до яких позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В матеріалах провадження відсутні докази того, що ОСОБА_1 є особою, до якої відповідно до закону не може застосовуватись позбавлення права керування засобами транспорту, і такі ним апеляційному суду не надано.
При цьому, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення на переконання апеляційного суду не є малозначним та в діючому КУпАП, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачено механізму призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України). 
Відтак, апеляційний суд вважає вимоги захисника про можливість не застосування до ОСОБА_1 такого виду стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами безпідставними.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову – без змін.
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Кравчун Д.В., в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну, обґрунтовану та вмотивовану – залишити без змін
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Кравчун Д.В., в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської обл. від 12.01.2026, про накладення стягнення на  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду   О.В. Копіца