Справа № 132/2756/25 
Провадження № 33/801/316/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисниці  ОСОБА_1 - адвокатки Дмитренко О. О. на постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2026 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 14 серпня 2025 року о 21 год 25 хв. по вул. Миру в с. Лісова Лисіївка Хмільницького району Вінницької області він керував транспортним засобом «Opel Astra», держаний номерний знак  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Результат - 0,69 проміле.
Захисниця  ОСОБА_1 - адвокатка Дмитренко О. О. подала апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просила постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2026 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 та без її участі, як захисниці, проігнорувавши письмові клопотання про відкладення розгляду через поважні причини (службове відрядження) та запити на проведення засідання в режимі відеоконференцзв`язку. Також судом було безпідставно відмовлено у допиті свідка, що позбавило можливості встановити фактичні обставини справи.
Крім того зазначала, що в матеріалах справи відсутні докази самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відеозаписи фіксують лише під`їзд поліції до вже припаркованого автомобіля. Окрім того зупинка транспортного засобу була неправомірною, без повідомлення водієві законних підстав, що згідно з доктриною «плодів отруєного дерева» робить усі подальші дії поліцейських та результати огляду недопустимими доказами.
Окремо звертала увагу на порушення процедури огляду на стан сп`яніння: поліцейські не встановили реальних ознак алкогольного сп`яніння, порушили правила використання мундштука та не витримали необхідний 15-хвилинний інтервал після вживання водієм напоїв. Використаний прилад Drager Alcotest 6810 має суттєво вичерпаний ресурс і знятий з виробництва, що в сукупності з технічними збоями під час тестування ставить під сумнів точність отриманих результатів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке. 
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 423295 від 14 серпня 2025 року 14 серпня 2025 року о 21 год 25 хв. по вул. Миру в с. Лісова Лисіївка Хмільницького району Вінницької області  ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra», держаний номерний знак  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Результат - 0,69 проміле.
Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо  ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. 
Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції  ОСОБА_1 в протоколі не вказав, пояснень по суті правопорушення не надав.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд водія  ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810».
Згідно з результатами проведення відбору повітря з порожнини рота за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» вміст спирту у видихуваному повітрі становив 0,69 проміле. З актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою тестування  ОСОБА_1  погодився, про що свідчать його підписи. Жодних заперечень щодо результатів огляду не висловлював. 
Події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються відеозаписами з боді-камер поліцейських, з яких видно, що в той час як до  ОСОБА_1 підійшли працівники поліції він сидів в автомобілі з включеним двигуном. Працівниками поліції було виявлено у  ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан такого сп`яніння.  ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду - 0,69 проміле, при цьому будь-яких зауважень або заперечень щодо процедури проходження чи результату огляду, як і заперечень щодо факту керування транспортним засобом,  ОСОБА_1  не висловлював.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис є доказами у справі про адміністративне правопорушення та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, а тому суд правильно взяв їх до уваги. 
Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд не бачить підстав не довіряти вищезазначеним доказам, оскільки вони не спростовані матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.
Доводи апеляційної скарги адвокатка Дмитренко О. О. про те, що в матеріалах справи відсутні докази самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відеозаписи фіксують лише під`їзд поліції до вже припаркованого автомобіля, апеляційний суд розцінює, як форму правомірного захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки очевидно, що працівник поліції розпочав запис на нагрудну камеру поліцейського після того, як було здійснено зупинку автомобіля, під керуванням  ОСОБА_1 .
Як видно з відеозаписів,  ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом транспортного засобу, будь-яких заперечень чи зауважень щодо керування ним не висловлював, навпаки підтвердив факт керування, погодився на пропозицію поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, тобто вчинив дії, які притаманні особі, яка керує транспортним засобом та несе за це відповідальність.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, оскільки його не було направлено до найближчого закладу охорони здоров`я, не заслуговують на увагу, у зв`язку з тим, що відповідно до статті 266 КУпАП та пункту 7 розділу І Інструкції, огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння проводиться в разі того, якщо особа, яка пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів не погоджується з його результатами, однак, як видно з відеозапису, після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 6810»  ОСОБА_1 жодних заперечень щодо результатів огляду не висловлював.
Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 6810», який знятий з виробництва, що в сукупності з технічними збоями під час тестування ставить під сумнів точність отриманих результатів, не заслуговують на увагу з огляду на таке.
01 липня 2015 року введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі - Технічний регламент), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 року № 753, відповідно до якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього Технічного регламенту, а Постанова Кабінету Міністрів України № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно Технічного регламенту не ведеться.
Разом з тим включення згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1497 виробу у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх в експлуатацію (початок використання). Закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення у експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже бути введені в експлуатацію - використовувались у практиці.
Таким чином використання медичних виробів «Газоаналізаторів Drager Alcotest 6810», що були завезені та реалізовані на території України та введені у експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.
Крім того наказом Державної служби України з лікарських засобів «Про державну реєстрацію медичних виробів» від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, в якому під № 43 зазначено - газоаналізатори Drager Alcotest, номер свідоцтва про державну реєстрацію 14455/2014; строк дії свідоцтва не обмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 затверджено Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, згідно з якими міжповірочний інтервал для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, та газоаналізаторів встановлено - 1 рік.
З роздрукованого чеку приладу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, видно, що останнє калібрування приладу проводилось 04 червня 2025 року, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 14 серпня 2025 року, а тому підстави для визнання його результатів недійними відсутні.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не відсторонили  ОСОБА_1  від керування транспортним засобом не спростовують його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. 
Будь-яких порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційним судом не встановлено.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги адвокатки Дмитренко О. О. щодо безпідставного розгляду справи без участі ОСОБА_1 та без її участі, проігнорувавши письмові клопотання про відкладення розгляду через поважні причини (службове відрядження) та запити на проведення засідання в режимі відеоконференцзв`язку, виходячи з наступного.
Як видно з матеріалів справи вона неодноразово призначалась до розгляду суддею суду першої інстанції, зокрема на 29 серпня 2025 року, 24 жовтня 2025 року, 30 січня 2026 року та 23 лютого 2026 року.  ОСОБА_1 та його захисниця - адвокатка Дмитренко О. О. кожного разу подавали клопотання про відкладення розгляду справи.
Особа, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Враховуючи, що справа неодноразово відкладалася за клопотаннями  ОСОБА_1 та його захисниці - адвокатки Дмитренко О. О., а матеріали справи містили достатньо доказів, суд першої інстанції розцінив чергове клопотання як зловживання процесуальними правами та розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисниці для забезпечення розгляду в розумні строки.
Підстав вважати, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу у їх відсутність, і позбавив можливості  ОСОБА_1 реалізувати в суді передбачені статтею 268 КУпАП права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, немає. 
З огляду на встановлені обставини справи апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на уникнення відповідальності та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ними.
Отже суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці  ОСОБА_1 - адвокатки Дмитренко О. О. залишити без задоволення, а постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2026 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:         О. С. Панасюк