СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/5088/26
пр. № 3/759/1925/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомо, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 21.02.2026 о 14 год. 30 хв. рухався по вул. Стеценка, 30/4 у м.Києві, керуючи ТЗ «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зреагував на її зміну, не впевнився у безпечності дистанції, не зайнявши крайнє ліве положення на проїзній частині, а саме здійснюючи поворот з крайньої правої смуги не надав переваги в русі ТЗ «BYD» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку у крайній лівій смузі руху, в результаті чого відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 10.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що рухався у лівій смузі по вул. Стеценка у напрямку вул. Газопровідної, а коли виконував розворот, відчув удар у ліву частину автомобіля. Не згодний зі схемою ДТП щодо місця зіткнення та розташування його автомобіля після ДТП. Долучив до матеріалів справи DVD- диск з фото- та відео- матеріалами та фотоматеріали.
Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди – ОСОБА_3 пояснив, що рухався у лівій смузі у напрямку вул. Газопровідної, не доїжджаючи до світлофора, з правого ряду автомобіль «Opel Vectra»раптово повернув ліворуч та вдарив його автомобіль у праве крило, після чого його автомобіль відкинуло на бетонні блоки лівим боком. Долучив до матеріалів справи відеоматеріали, на яких зафіксовано момент ДТП.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №597577 від 21.02.2026, який складений відносно ОСОБА_1 , схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.02.2026, письмові пояснення від 21.02.2026, фото пошкодження транспортних засобів, відеоматеріали, долучені до матеріалів справи, суддя дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.
Вважаю, що пояснення водія  ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, повністю узгоджуються з об`єктивними даними схеми ДТП, яка була підписана учасниками пригоди без будь - яких зауважень, зокрема щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, місця їх зіткнення, напрямку руху, характеру пошкоджень автомобілів та їх локалізацію. Крім того, узгоджуються між собою пояснення вказаного водія, дані схеми ДТП та відеозапис з камери відеоспостереження, наданий водієм  ОСОБА_3 . 
Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні і вважає, що це викликано бажанням останнього уникнути відповідальності за вчинення правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 на протязі тривалого часу не звернувся до осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, якщо вважає, що саме дії водія  ОСОБА_3 призвели до виникнення ДТП. Надані ОСОБА_1 фото- та відеоматеріали фіксують розташування автомобілів після ДТП та пошкодження транспортих засобів, проте жодним чином не спростовують інші докази, досліджені судом.
За даними, які містять посвідчена обома водіями схема ДТП та відеозапис з камери відеоспостереження, ДТП сталося в самий момент перестроювання водія ОСОБА_1  з правої смуги руху в ліву смугу руху, по якій і виключно в межах якої рухався на своєму автомобілі водій  ОСОБА_3 . Враховуючи ці дані, суд вважає об`єктивно доведеним те, що на момент зіткнення перевагу мав водій  ОСОБА_3 , який рухався в межах своєї смуги руху, аніж водій ОСОБА_1 , який шляхом перестроювання змінив напрямок руху та виїхав з правої смуги руху в ліву смугу руху. Про зміну напрямку руху саме водієм ОСОБА_1 свідчать дані відеозапису з камери відеоспостереження.
Суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 2.3.б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п.п. «б» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.
Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд приходить висновку, що під час проїзду вказаної ділянки дороги, у тому числі виконання на ній маневрів, водій ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами п.п. «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 10.4 ПДР України.
Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень пп. 2.3.б, 10.1, 10.4 ПДР України саме водієм ОСОБА_1 , який перед поворотом ліворуч (розворотом) не врахував дорожню обстановку, не зреагував на її зміну, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не зайтяв крайнє ліве положення на проїзній частині, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують порушення ОСОБА_1 п.п. «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 10.4 ПДР України, а отже, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя вважає, що наявні всі підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст.ст. 9, 23, 40-1, 124, 245, 251-252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя, - 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили. 

Суддя К.О. Васильєва