ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/37986/23 Суддя (судді) першої інстанції: Діска А.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Аліменка В.О.,
суддів Безименної Н.В., Вівдиченко Т.Р.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промсервісенерго" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень-
В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Промсервісенерго» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві та Державної податкової служби України, у якому з урахуванням уточнень просило суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25 січня 2023 року № 8147736/37479230;
- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №5 від 21 грудня 2022 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року позов задоволено. 
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 
Позивач перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в м. Києві та є платником податку на додану вартість, що сторони не заперечують.
Позивачем за результатами господарських операцій складено податкову накладну та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно квитанції до зупиненої податкової накладної відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковим органом було зупинено реєстрацію податкових накладних з підстав: "податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п. 7 Критеріїв ризиковості платника податку".
Позивачем подано до ГУ ДПС у м. Києві повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.
Рішенням комісії ГУ ДПС у м. Києві було відмовлено в реєстрації податкової накладної, поданої позивачем. Підставами для відмови в реєстрації зазначено "ненадання платником податку копій документів, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Не погодившись з таким рішенням ГУ ДПС у м. Києві, позивач подав скаргу на зазначене рішення до ДПС України.
ДПС України прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги позивача, та залишення оскаржуваного рішення без змін.
Не погодившись з рішенням відповідачів про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законодавчим актом у сфері оподаткування, який визначає порядок погашення зобов`язань юридичних та фізичних осіб перед бюджетами і державними цільовими фондами щодо податків і зборів (обов`язкових платежів), а також регулює питання нарахування та сплати пені і застосування штрафних санкцій до платників податків, є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України). Цей нормативно-правовий акт також встановлює заходи, які застосовуються контролюючими органами з метою забезпечення погашення платниками податків наявного податкового боргу.
Згідно з підпунктами 16.1.2 та 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, на платника податків покладається обов`язок у визначеному законодавством порядку вести облік отриманих доходів та здійснених витрат, складати звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків та зборів. Крім того, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, передбаченому податковим та митним законодавством, податкові декларації, звітність та інші документи, які стосуються визначення та сплати податкових зобов`язань і зборів.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій з постачання товарів або послуг платник податку, який виступає продавцем таких товарів чи послуг, зобов`язаний у встановлені законодавством строки скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та, у разі вимоги покупця, надати її останньому. Підтвердженням прийняття податкової накладної або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція, сформована в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
У випадку, якщо податкові накладні чи розрахунки коригування були сформовані з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, а також у разі призупинення реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, продавцю або покупцю протягом операційного дня направляється електронна квитанція у текстовому форматі. У такій квитанції зазначається інформація про неприйняття відповідного документа в електронному вигляді або про зупинення його реєстрації із зазначенням причин такого рішення.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути призупинена у порядку та на підставах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також Порядок розгляду скарг на рішення про відмову в реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування у зазначеному реєстрі.
Вказаний Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, а також регулює організаційні та процедурні засади діяльності комісій, що приймають рішення щодо зупинення реєстрації таких документів у Реєстрі, визначає права та обов`язки членів відповідних комісій.
Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку податкові накладні або розрахунки коригування (за винятком розрахунків коригування, складених постачальником товарів чи послуг до податкової накладної, яка оформлена на отримувача - платника податку і передбачає зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів або послуг постачальнику, а також розрахунків коригування, складених щодо неплатника податку), що подаються для реєстрації у Реєстрі, підлягають перевірці щодо відповідності визначеним ознакам безумовної реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування.
До таких ознак безумовної реєстрації належать:
податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю), та/або складена за операцією, що звільнена від оподаткування;
загальний обсяг постачання, зазначений платником податку у податкових накладних чи розрахунках коригування (крім тих розрахунків коригування, які подані на реєстрацію в іншому місяці, ніж місяць їх складання), зареєстрованих у Реєстрі протягом поточного місяця, разом із накладною або розрахунком коригування, поданими для реєстрації, не перевищує 500 тисяч гривень, за умови що обсяг постачання товарів або послуг у межах операцій з одним отримувачем - платником податку у поточному місяці не перевищує 50 тисяч гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, перевищує 20 тисяч гривень, а керівник такого платника податку одночасно обіймає аналогічну посаду не більш ніж у трьох платників податків;
одночасне виконання таких умов: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена протягом останніх 12 календарних місяців, що передують місяцю складання податкової накладної або розрахунку коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, перевищує 1 мільйон гривень, а значення показника D, розрахованого відповідно до цього підпункту, є більшим ніж 0,05;
у податковій накладній або розрахунку коригування відображено операцію з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД або послугою за кодом відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг, які включені до таблиці даних платника податку та враховані контролюючим органом;
у податковій накладній або розрахунку коригування відображено виключно операції з товарами чи продукцією, що належать до груп 1- 24 УКТЗЕД (за винятком підакцизних товарів), за умови що такі документи складені платником податку, який відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» належить до мікропідприємств або малих підприємств, а основним видом його діяльності є хоча б один із видів економічної діяльності, визначених відповідно до КВЕД;
обсяг постачання, зазначений у податковій накладній, поданій для реєстрації в Реєстрі та такій, що підлягає наданню отримувачу (покупцю), не перевищує 5 тисяч гривень, за умови що щодо такого платника податку відсутнє чинне рішення про його відповідність критеріям ризиковості платника податку, а керівник такого платника податку обіймає аналогічну посаду не більш ніж у трьох платників податків;
загальна сума абсолютних значень коригування щодо зменшення суми компенсації вартості товару або послуги їх постачальнику та/або загальна сума абсолютних значень коригування щодо збільшення суми компенсації вартості товару або послуги їх постачальнику, зазначених у розрахунку коригування до податкової накладної, поданому для реєстрації у Реєстрі, не перевищує 5 тисяч гривень за умови відсутності щодо такого платника податку чинного рішення про відповідність критеріям ризиковості та за умови, що керівник такого платника податку займає аналогічну посаду не більш ніж у трьох платників податків.
Згідно з пунктом 5 зазначеного Порядку, у разі якщо податкова накладна або розрахунок коригування, складені платником податку та подані для реєстрації у Реєстрі, не відповідають жодній із визначених ознак безумовної реєстрації, такий платник податку підлягає перевірці на відповідність критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), а також показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Крім того, податкові накладні або розрахунки коригування, які не відповідають жодній із ознак безумовної реєстрації, перевіряються на предмет відповідності операцій, відображених у них, критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до пунктів 10 та 11 Порядку, у разі зупинення реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування у Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня в автоматичному режимі надсилає платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації такого документа. Квитанція надсилається в електронній формі у текстовому форматі та є підтвердженням факту зупинення реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування.
У зазначеній квитанції повинні міститися такі відомості:
номер та дата складання податкової накладної або розрахунку коригування;
критерій або критерії ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі яких було зупинено реєстрацію податкової накладної або розрахунку коригування у Реєстрі, із зазначенням розрахованого показника за кожним відповідним критерієм;
пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду контролюючим органом питання щодо прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування у Реєстрі.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520).
Згідно з пунктом 1 цього Порядку, він визначає механізм прийняття рішень щодо реєстрації або відмови у реєстрації податкових накладних чи розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у випадках, коли реєстрацію таких документів було зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2- 4 Порядку №520, рішення щодо реєстрації або відмови в реєстрації податкових накладних чи розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких було зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, що функціонують при головних управліннях Державної податкової служби України в областях, у місті Києві, а також при Офісі великих платників податків ДПС (далі - комісії регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають після дня отримання пояснень та копій документів, поданих платником податку відповідно до пункту 4 цього Порядку, зобов`язана прийняти рішення щодо реєстрації або відмови в реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування у Реєстрі та надіслати відповідне рішення платнику податку у порядку, передбаченому статтею 42 Податкового кодексу України.
У випадку зупинення реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платник податку має право подати до контролюючого органу копії документів та письмові пояснення, що підтверджують достовірність інформації, зазначеної у відповідній податковій накладній чи розрахунку коригування. Такі документи та пояснення подаються з метою розгляду комісією регіонального рівня питання щодо прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, які можуть бути необхідними для розгляду комісією регіонального рівня питання щодо прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної чи розрахунку коригування, реєстрацію яких було зупинено, може включати:
договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, а також додатки до таких договорів;
договори, довіреності, рішення або акти керівного органу платника податку, якими оформлюються повноваження осіб, що отримують продукцію в інтересах платника податку для здійснення відповідної господарської операції;
первинні документи, що підтверджують постачання або придбання товарів чи послуг, документи щодо їх зберігання та транспортування, навантаження і розвантаження продукції, складські документи (зокрема інвентаризаційні описи), а також рахунки-фактури або інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності відповідних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи, що підтверджують відповідність продукції встановленим вимогам (зокрема декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), якщо їх наявність передбачена умовами договору або вимогами законодавства.
Відповідно до пункту 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування в Реєстрі у випадках:
якщо платником податку не подано письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній або розрахунку коригування, реєстрацію яких було зупинено в Реєстрі;
та/або якщо платником податку не надано копії документів, передбачені пунктом 5 цього Порядку;
та/або якщо платником податку надано копії документів, складених або оформлених із порушенням вимог чинного законодавства.
Як встановлено судом, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних стало те, що податкова накладна була складена та подана платником податку, який відповідає пункту 7 Критеріїв ризиковості платника податку.
Згідно з пунктом 7 Додатку 1 до Порядку №1165, який визначає Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, одним із таких критеріїв є неподання платником податку на прибуток підприємств фінансової звітності за останній звітний період до контролюючого органу, що суперечить вимогам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.
Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю «Промсервісенерго» станом на 28.11.2022 не було подано фінансову звітність, а також податкову звітність з податку на прибуток за 2021 рік.
Разом з тим відповідно до абзацу двадцятого пункту 2 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підприємства, які у період дії воєнного стану або стану війни не подали проміжну, річну чи консолідовану фінансову звітність у строки, визначені зазначеним Порядком, мають право подати таку звітність протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану чи стану війни за весь період неподання.
Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у випадку, коли за результатами автоматизованого моніторингу встановлено, що платник податку, яким складено податкову накладну або розрахунок коригування, відповідає хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної або розрахунку коригування підлягає зупиненню.
Разом із тим питання щодо відповідності або невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку підлягає розгляду комісією регіонального рівня.
У разі встановлення комісією регіонального рівня факту відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку, такою комісією приймається рішення про відповідність платника податку зазначеним критеріям ризиковості.
Включення платника податку до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, здійснюється у день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
У такому рішенні обов`язково зазначається підстава, на підставі якої було встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Отже, передумовою для зупинення реєстрації податкової накладної з підстави, що така накладна складена та подана платником податку, який відповідає критеріям ризиковості платника податку, є попереднє прийняття контролюючим органом відповідного рішення про відповідність платника податку таким критеріям ризиковості.
Водночас ані оскаржуване рішення, ані витяг з протоколу №33 від 25.01.2023 засідання комісії Головного управління ДПС у м. Києві №1 з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не містять інформації щодо прийняття податковим органом рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на момент зупинення реєстрації податкової накладної.
Відповідно до пункту 9 Порядку письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу згідно з пунктом 4 цього Порядку, підлягають розгляду комісією регіонального рівня.
Суд зазначає, що після зупинення реєстрації податкової накладної позивачем було подано до податкового органу як письмові пояснення, так і відповідні документи, необхідні для розгляду питання щодо прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних, що не заперечується відповідачем.
Незважаючи на це, комісією було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. У такому рішенні зазначено, що підставою для відмови стала відсутність наданих платником податку копій документів, зокрема первинних документів щодо постачання або придбання товарів чи послуг, документів щодо зберігання і транспортування продукції, навантаження та розвантаження, складських документів (інвентаризаційних описів), а також рахунків-фактур або інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням відповідних типових форм і галузевої специфіки, накладних. При цьому в розділі додаткової інформації не було наведено конкретного переліку документів, які повинні бути надані.
Суд звертає увагу, що під час зупинення реєстрації податкових накладних контролюючий орган не визначив конкретний перелік документів, які позивач мав надати для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.
У разі відсутності конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків опиняється у стані правової невизначеності, що фактично позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний, на думку суб`єкта владних повноважень, пакет документів. Водночас для контролюючого органу це створює передумови для можливого прояву негативної дискреції, що може виражатися у прийнятті рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Таким чином, незазначення контролюючим органом чіткого переліку документів, необхідних для реєстрації податкових накладних, на переконання суду, унеможливлює оцінку поведінки позивача як неправомірної.
Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 16.11.2020 у справі №640/17687/19.
Суд також наголошує, що відповідно до вимог пункту 11 Порядку №520 підставами для відмови у реєстрації податкової накладної можуть бути виключно: ненадання або часткове надання додаткових письмових пояснень і копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній або розрахунку коригування, реєстрацію яких було зупинено в Реєстрі після отримання відповідного повідомлення; або надання платником податку копій документів, складених чи оформлених з порушенням вимог законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, після зупинення реєстрації податкової накладної позивач подав до податкового органу письмові пояснення та додав відповідні документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній, поданій на реєстрацію (а.с. 15- 16, 21- 27).
Крім того, суд зазначає, що під час прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної контролюючий орган не повинен здійснювати повний та всебічний аналіз господарських операцій платника податку з метою встановлення їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатами податкової перевірки платника податків, порядок та підстави проведення якої визначені нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду у цій справі є виключно питання правомірності та обґрунтованості зупинення і подальшої відмови у реєстрації податкової накладної, а не дослідження реальності чи товарності господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 вересня 2022 року у справі №380/7736/21.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні належні правові підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 21.12.2022, у зв`язку з чим таке рішення не відповідає критеріям правомірності, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, враховуючи, що рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної підлягає скасуванню, відповідно до пунктів 19- 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246 від 29.12.2010, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 21.12.2022 датою її фактичного подання - 12.01.2023.
Щодо посилань відповідача на дискреційність повноважень, що саме на контролюючий орган покладено обов`язок прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної, як вже було вказано вище датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (пункт 20 Порядку №1246). У справі, що розглядається, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні датою її фактичного направлення/надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права. Відтак вказані доводи суд не приймає до уваги.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 листопада 2022 року у справі №320/3484/21.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна 

Т.Р. Вівдиченко