Справа № 161/5163/26 
Провадження № 2-а/161/113/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року місто Луцьк Луцький міськрайонний суд Волинської області
у складі:
головуючого – судді Пахолюка А.М.
при секретарі – Корнійчук А.А.
в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправними дій, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та стягнення моральної шкоди.
Свій позов мотивує тим, що 02.03.2026 року, тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушення №658 за ч. 3 ст. 210 КУпАП (далі постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.
Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки, винесена без дослідження суб`єктивної сторони правопорушення та за відсутності доказів вчинення ним вказаного правопорушення, оскільки, жодних повідомлень з Укрпошти чи рекомендованих листів на свою адресу він не отримував, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.
З врахуванням наведеного, просить суд скасувати постанову №658 від 02.03.2026 року, закрити провадження у справі.
Ухвалою суду від 10.03.2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків у ній зазначених.
Ухвалою суду від 18.03.2026 року відкрито провадження у справі без виклику сторін.
У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що 27.02.2026 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено, що позивач не прибув на виклик по врученій засобами поштового зв`язку повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 02.03.2026 року та не повідомив про причини неявки, відтак, було достатньо підстав, що свідчили про порушення ОСОБА_1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 27.02.2026 року, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій він зазначає, що не оспорює допущене порушення та дає згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. Таким чином, 02.03.2026 року винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3. ст. 210 КУпАП за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, оскільки в зазначений час та місце ОСОБА_1 не з`явився за викликом до відповідача. 
Відтак, вважає, що жодних порушень вимог чинного законодавства України відповідачем не допускалось, протиправних дій чи бездіяльності не вчинялось. Просив відмовити в задоволенні позову.
На підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що 27.02.2026 року позивач на ім`я тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 подав заяву, в якій зазначив, що він визнає, що вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, яке полягає у неявці по повістці №6515084, про яку дізнався 26.02.2026 року із за стосунку Резерв+ . 
Судом встановлено, що 02.03.2026 року, тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , було складено щодо ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення №658 за ч. 3 ст. 210 КУпАП (далі постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (а.с. 3).
Із вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , не прибув по повістці №6515084 до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 03.02.2026 року, чим порушив вимоги ч. 1 та абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 2 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року.
Частинами першою, третьою статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а також за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила військового обліку.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).
Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з ч.8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призовники, яким надійшла повістка відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці.
Відповідно до п. п. 2 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Із матеріалів доданих відповідачем до відзиву на позовну заяву не вбачається, що відповідачем сформована повістка № 6515084 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 03.02.2026 року із необхідністю явки у конкретно визначений час та те, що така повістка була направлення на адресу позивача засобами поштового зв`язку «Укрпошта».
Будь-яких належних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідач не надав.
Відтак, судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 не було відомо про час та місце його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 саме 03.02.2026 року, та те, що він свідомо ухилився від такого обов`язку та не з`явився до відповідача.
Крім того, із матеріалів справи вбачається та зазначено позивачем у заяві про визнання правопорушення від 27.02.2026 року, що про явку 03.02.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 він дізнався лише 26.02.2026 року із застосунку Резерв + після формування ІНФОРМАЦІЯ_5 подання щодо розшуку №Е4829516 від 26.02.2026 року.
Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Будь-який яких належних та допустимих доказів, що підтверджують обізнаність позивача про явку саме на 03.02.2026 року для уточнення облікових даних, відповідач не надавав та не долучив до матеріалів справи.
Заява позивача про визнання правопорушення за відсутності доказів його повідомлення про явку, не може слугувати доказом обізнаності про таку явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 саме 03.02.2026 року.
В позовній заяві ОСОБА_3 категорично заперечив свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а матеріали справи не містять беззаперечних доказів умисного порушення позивачем вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки, самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних 27.02.2026 року.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.
Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.
У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що при складанні постанови посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 не були з`ясовані всі обставини справи, не надано будь-яких належних доказів винуватості позивача, а тому на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України, позов ОСОБА_1 слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, закрити справу про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Скасувати постанову серії №659 від 02 березня 2026 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області Пахолюк А.М.