ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року   Справа № 903/636/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В.
суддя Бучинська Г.Б.
суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Загородько Б.Ю. 

за участю представників сторін:
прокурора Парицької І.М.
позивача Центрального управління Служби безпеки України - пред-ка Вознюка В.М.
позивача Управління Служби безпеки України у Волинській області - пред-ка Вознюка В.М.
відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" - адв. Бабича Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс"
на рішення Господарського суду Волинської області від 17.10.2025 р.
постановлене у м. Луцьк, повний текст складено 27.10.2025 р.
у справі № 903/636/25 (суддя Бідюк С.В.)
за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі:
1. Центрального управління Служби безпеки України
2. Управління Служби безпеки України у Волинській області
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс"
про визнання договору недійсним у частині та стягнення 3 063 225,57 грн. безпідставно сплачених коштів з урахуванням інфляційних втрат та відсотків річних

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 17.10.2025 р. у справі № 903/636/25 Господарський суд Волинської області задоволив позов Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Центрального управління Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України у Волинській області. Суд ухвалив рішення про визнання недійсним п. 4.1 та п. 11.2 договору про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р. № 189 в частині включення в ціну робіт з будівництва та фінансування робіт податку на додану вартість. Також згідно з рішенням суду підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" на користь держави в особі Управління Служби безпеки України 2285213,67 грн. безпідставно сплаченого ПДВ, 603935,98 грн. інфляційних втрат та 174075,92 грн. 3% річних.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без задоволення.
Вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.
Пояснює, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" належним чином, без будь-яких зауважень та претензій виконало будівництво об`єкту: «Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків за адресою: вул. Подільська, 30, с. Струмівка Луцького району Волинської області» і сукупна вартість такого будівництва становить 17906577,35 грн. без ПДВ. Звертає увагу, що ГУ ДПС у Волинській області в результаті документальної перевіркм підприємства відповідача встановило, що дії відповідача були правомірними, здійснені в межах чинного податкового законодавства, не призвели до порушення ПК України або збитків бюджету.
Доводить, що прокурор не є і не може бути альтернативним суб`єктом звернення із позовом до суду при наявності органу, який має необхідний обсяг повноважень та компетенції і яким є замовник, сторона договору та додаткових угод до нього - Управління Служби безпеки України у Волинській області. При цьому факт ініціювання та укладання додаткової угоди № 12 від 03.04.2025 р. до договору та листування із відповідачем свідчить, що замовник вживав всіх необхідних заходів задля збереження майна держави, тому бездіяльність замовника в даному випадку відсутня, а його поведінка навпаки характеризується активними діями.
Посилається на п. 6 наказу Генерального прокурора України «Про особливості організації діяльності спеціалізованих прокуратур у сфері оборони» від 17.05.2023 р. № 130 і стверджує, що спеціалізовані прокуратури не мають права забезпечувати організацію та здійснення представництва інтересів держави в суді щодо правовідносин, пов`язаних із діяльністю центральних апаратів (адміністрацій, управлінь) органів Служби безпеки України.
Стверджує, що жодної шкоди державі правовідносини Управління Служби безпеки України у Волинській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" не спричинили. Пояснює, що всі суми ПДВ у складі договірної вартості, які відповідач отримував чи міг отримувати так чи інакше, сплачуються, підлягають сплаті і сплачені до державного бюджету, а тому держава апріорі жодних втрат чи шкоди зазнати не могла. Звертає увагу, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" пройшло документальну перевірку в ході якої ГУ ДПС у Волинській області, дослідивши обставини господарських взаємовідносин між Управлінням Служби безпеки України у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс", що стосуються договору та додаткових угод до нього і сплати ПДВ, констатувало відсутність шкоди державі та відсутність порушень податкового законодавства, про що Головне управління ДПС у Волинській області вказало в акті податкової перевірки.

Вважає, що суд першої інстанції помилився при застосуванні п. 197.15 ст. 197 ПК України, і така помилка допущена як у розрахунках стягнутої суми (стягнуто 2285213,67 грн. замість 2285213,65 грн. (які є різницею між всією сумою ПДВ та повернутою сумою), так і в трактуванні та застосуванні самої норми п. 197.15 ст. 197 ПК України.
Доводить, що згідно з нормами п. 197.15. ст. 197 ПК України звільненню від оподаткування підлягає саме операція із постачання будівельно-монтажних робіт, а не постачання, використання, передача матеріалів, устаткування тощо. Правильність відповідних розрахунків та правильність застосування Управлінням Служби безпеки України у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" норм п. 197.15 ст. 197 ПК України підтверджується змістом акту податкової перевірки від 26.05.2025 р. № 14686/07-01/34928439, де ГУ ДПС у Волинській області навело аналогічні до вчинених відповідачем розрахунки сум ПДВ у складі робіт за договором та чітко вказало про правомірність дій відповідача та про відсутність з його боку порушень.
Також звертає увагу, що суд першої інстанції визнав недійсними положення договору які не регулювали правовідносин між замовником та відповідачем, адже в дію вступили положення додаткових угод, які було виконані. Отже, обраний прокурором спосіб захисту у вигляді оспорювання умов договору, які після укладення додаткових угод № 11/2023 від 02.10.2023 р. та № 12 від 03.04.2025 р. не мають юридичного значення, не може бути ефективним, оскільки не може призвести до жодних наслідків, а тим більше - до поновлення прав замовника, які порушеними не були.
Доводить, що отримання відповідачем від замовника коштів має реальну правову підставу - додаткову угоду № 11, № 12 та п`ятнадцять актів приймання виконаних будівельних робіт, а тому застосування норм ст. 1212 ЦК України є неможливим.
Просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 17.10.2025 р. у справі № 903/636/25 та ухвалити нове рішення, яким залишити без задоволення позов Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону подав відзив на апеляційну скаргу, зазначивши, що доводи скаржника є безпідставними та не містять правових підстав для її задоволення.
Стверджує, що незалежно від причин незвернення до суду Центральним управлінням Служби безпеки України та Управлінням Служби безпеки України у Волинській області, факт такого незвернення до суду свідчить про те, що вказані органи державної влади не виконують своїх повноважень для захисту інтересів держави.
Зазначає, що з боку органу, уповноваженого державою на захист її інтересів (Центральне управління Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України у Волинській області), допущено бездіяльність, оскільки не пред`явлено до суду позов про визнання недійсним у частині договору № 189 від 11.11.2021 р. та стягнення з ТОВ «Бетон Брук Сервіс» коштів у сумі 2285213,67 грн., безпідставно сплачених як ПДВ, а також інфляційних втрат і 3% річних. Унаслідок нездійснення позивачем належного захисту інтереси держави, у зв`язку з чим у прокурора виникло не тільки право, але й обов`язок відреагувати на таке порушення шляхом пред`явлення до суду цього позову.
Пояснює, що кошти, за рахунок яких здійснено фінансування договору № 189 від 11.11.2023 р., є коштами державного бюджету за кодом програмної класифікації видатків Державного бюджету 6521100, головним розпорядником, яких є Центральне управління СБУ, а розпорядником - Управління СБУ у Волинській області, тому такі кошти можуть бути використані тільки за їх цільовим призначенням. Доводить, що безпідставне включення до ціни договору суми ПДВ та її сплата на користь відповідача є шкодою інтересам державі в особі Центрального управління Служби безпеки України як головного розпорядника бюджетних коштів за програмою 6521100 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Служби безпеки України» та Управління Служби безпеки України у Волинській області як розпорядника бюджетних коштів за програмою 6521100 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Служби безпеки України».
За таких обставин вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання недійсними п.п. 4.1, 11.2 договору в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, адже таке включення суперечить вимогам чинного законодавства.
Зазначає, що внаслідок визнання п.п. 4.1, 11.2 договору недійсними належним та обґрунтованим способом захисту інтересів держави є застосування ст. 1212 Цивільного кодексу України та стягнення з підрядника суми безпідставно сплаченого ПДВ.
Стверджує, що факт укладання Управлінням Служби безпеки України у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" додаткової угоди № 12 від 03.04.2025 р. не має жодного правового значення для суду під час вирішення зазначеного спору та не спростовує висновок суду про наявність порушень під час укладання договору № 189 про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р.
Вважає, що посилання відповідача на індивідуальну податкову консультацію від 18.04.2025 р. № 2150/ІПК/99-00-21-03-02-ІПК, а також на акт документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Бетон Брук Сервіс» від 26.05.2025 р. № 14686/07-01/34928439 не має доказової сили, оскільки до повноважень органів податкової служби не входить виконання будь-яких функцій, пов`язаних з наданням правової оцінки щодо правомірності включення ПДВ до ціни договору, тоді як право тлумачити норму права є виключним правом суду. Роз`яснення державних органів (листи, рекомендації, консультації) не є нормою права і не мають юридичного значення.
Просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» на рішення Господарського суду Волинської області від 17.10.2025 р. у справі № 903/636/25 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін.

Позивач Центральне Управління Служби безпеки України подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що його залучення до участі у даній справі в якості позивача є безпідставним.
Пояснює, що Управління Служби безпеки України у Волинській області є самостійною юридичною особою, володіє повною господарською дієздатністю та договірною правосуб`єктністю. Договір № 189 від 11.11.2023 р. був укладений на підставі проведеної Управлінням Служби безпеки України у Волинській області процедури закупівлі у формі відкритих торгів, сторонами договору є Управління СБУ у Волинській області та ТОВ «Бетон Брук Сервіс», договір не передбачає будь-якої участі Центрального управління СБУ та не створює для нього прав та обов`язків. Зазначає, що не зважаючи на те, що Центральне управління СБУ є головним розпорядником бюджетних коштів, воно не є суб`єктом господарських правовідносин, які виникли з укладенням договору № 189, і ухвалення рішення судом у справі № 903/636/25 не впливатиме на права та інтереси Центрального управління СБУ.
Вважає незаконною та необґрунтованою відмову Господарського суду Волинської області у задоволенні клопотання Центрального управління СБУ про залишення без розгляду позову Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Центрального управління СБУ, Управління СБУ у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» в частині його пред`явлення в інтересах Центрального управління Служби безпеки України.

Позивач Управління Служби безпеки України у Волинській області подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив наступне.
Вважає, що підставою для подання позову Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону є не бездіяльність компетентного органу у захисті інтересів держави, а незгода прокурора із застосованими Управлінням Служби безпеки України у Волинській області в ході досудового врегулювання спору засадами розрахунку розміру компенсації суми надмірно сплаченого ПДВ на будівельно-монтажні роботи.
Також стверджує, що розмір компенсації надмірно сплаченої суми ПДВ, отриманої Управлінням СБУ у Волинській області від ТОВ «Бетон Брук Сервіс» та перерахованої до Державного бюджету України, визначено з дотриманням вимог чинного законодавства. Натомість витрати на сплату підрядником ТОВ «Бетон Брук Сервіс» податку на додану вартість за товарами/послугами, необоротними активами, які використані ним в операціях з будівництва житла, були оплачені Управлінням без порушення вимог пункту 197.15 статті 197 ПК України, а тому стягненню з підрядника не підлягають.
Зауважує, що досудове врегулювання спору, проведене Управлінням СБУ у Волинській області, дозволило в оптимальний спосіб захистити інтереси держави, призвело до повернення в Державний бюджет України суми надмірно сплаченого ПДВ (всупереч нормі пункту 197.15 статті 197 ПК України) на операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла (839059,09 грн.) та не створило додаткових зобов`язань по сплаті бюджетних коштів.
Стверджує, що вжиті Управлінням СБУ у Волинській області заходи в порядку досудового врегулювання спору забезпечили без звернення до суду захист інтересів держави та повернення до державного бюджету суми надмірно сплаченого ПДВ на будівельно-монтажні роботи в розмірах, що відповідає вимогам чинного податкового законодавства.

30.12.2025 р. позивач Управління Служби безпеки України у Волинській області подав додаткові пояснення про те, що інфляційні втрати та 3 % річних розраховані прокурором з суми сплаченого Управлінням СБУ у Волинській області ПДВ в рахунок компенсації раніше сплаченого відповідачем ПДВ під час придбання товарів (у тому числі будівельних матеріалів) та послуг, які були використані для постачання (виконання) Управлінню Служби безпеки України у Волинській області будівельно-монтажних робіт з будівництва житла. Водночас позовні вимоги Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону не містять вимоги про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та 3% річних за безпідставно нараховану та сплачену управлінням у 2021-2023 роках суму ПДВ на операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла (839059,09 грн.), яка була в порядку досудового врегулювання спору добровільно повернута відповідачем Управлінню.

Представник відповідача/скаржника в судовому засіданні 20.01.2026 р. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задоволити.
Прокурор в судових засіданнях 16.12.2025 р. та 20.01.2026 р. заперечила проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві.
Представник позивачів в судових засіданнях 16.12.2025 р. та 20.01.2026 р. підтримав доводи, викладені у відзивах на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях.

В судовому засіданні 20.01.2026 р. було відкладено ухвалення та проголошення постанови у справі до 22.01.2026 р.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судових засіданнях пояснення прокурора та представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.
11.11.2021 р. Управління Служби Безпеки України у Волинській області як замовник та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» як підрядник уклали договір про закупівлю за державні кошти № 189, у п. 1.1 якого передбачено, що замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до технічної специфікації (додаток № 4) та умов договору виконання робіт з будівництва об`єкту «Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків за адресою вул. Подільська, 30, с. Струмівка Луцького району Волинської області» (Будівельні роботи та поточний ремонт, код ДК 021:2015:-45000000-7) /а.с. 17 – 20 у т.1/.
Відповідно до п. 3.1, 3.2. договору датою початку виконання робіт є дата підписання цього договору. Строк виконання робіт - в період з 11.11.2021 р. до 10.12.2024 р.
Згідно з п. 4.1 договору вартість робіт з будівництва об`єкту «Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків за адресою вул. Подільська, 30, с. Струмівка Луцького району Волинської області» визначена замовником та підрядником за результатами проведених відкритих торгів та на підставі договірної ціни (додаток № 1) та кошторисної документації (додаток № 2) та становить 100427896,06 грн., у тому числі ПДВ – 16737982,68 грн.
Відповідно до п. 4.2 договору ціна договору не може змінюватися після підписання договору до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». Сторонами погоджено, що вартість робіт, матеріалів та ресурсів визначених проектно-кошторисною документацією за договором, є динамічною та може підлягати уточненню в межах кошторисної вартості (цінової пропозиції).
Пунктом 11.1 договору передбачено, що оплата робіт буде проводитись за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за КПКВ 6521100 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Служби безпеки України» по КЕКВ 3121 «Капітальне будівництво (придбання) житла».
Згідно з п. 11.2 договору оплата робіт здійснюється за рахунок державних коштів та в межах кошторисних призначень замовника на зазначені цілі з можливістю відстрочки платежу до кінця бюджетного року без нарахування штрафних санкцій та складає 100427896,06 грн, в тому числі ПДВ – 16737982,68 грн.
Згідно з п. 12.1 договору замовник здійснює розрахунки лише за фактично виконанні роботи з урахуванням вимог ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України та положень загальних умов на підставі первинних облікових документів, з можливістю відстрочки платежу до кінця бюджетного року без нарахування штрафних санкцій.
Відповідно до п. 12.3 договору при виявленні в розрахунках визначення вартості виконаних робіт (ф. КБ-2в, КБ-3) безперечних помилок і порушень чинного порядку визначення вартості робіт, загальна вартість виконаних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок.
Відповідно до п. 15.1, 15.2 договору зміна або розірвання договору будуть здійснюватись у відповідності до чинного законодавства України. Зміна договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов за ініціативою будь-якої із сторін шляхом підписання додаткової угоди.
Згідно з п. 16.1, 16.2 договору договір набирає чинності з дати його підписання, і діє по 28.12.2024 р., але до повного виконання зобов`язань сторін за цим договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
В період з 17.11.2021 р. по 11.07.2023 р. Управління Служби Безпеки України у Волинській області як замовник та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» як підрядник укладали додаткові угоди до договору про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р. № 189, відповідно до яких виклали в новій редакції додаток № 5 – план фінансування на весь період будівництва та додаток № 6 – план фінансування на поточний рік, погоджували проведення попередньої оплати (авансування робіт) і змінювали реквізити сторін /а.с. 28 – 46 у т.1/.
02.10.2023 р. Управління Служби безпеки України у Волинській області/замовник та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс»/ підрядник уклали додаткову угоду № 11/2023 до договору про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р. № 189 /а.с. 47 у т.1/, відповідно до умов якої сторони ухвалили спільне рішення про розірвання договору № 189 про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р. за згодою сторін. Сторони підтверджують, що на підставі договору підрядник виконав роботи з будівництва об`єкту: «Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків за адресою вул. Подільська, 30, с. Струмівка Луцького району Волинської області» на суму 18745636,44 грн., в тому числі ПДВ 3124272,74 грн, а замовник прийняв та оплатив такі роботи. Зобов`язання сторін за договором припиняються з моменту набрання чинності цією додатковою угодою. Сторони підтверджують відсутність взаємних претензій з приводу договору.
Договір та додаткові угоди до договору підписані представниками Управління Служби Безпеки України у Волинській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» і скріпленні печатками цих юридичних осіб.
На виконання договору від 11.11.2021 р. № 189 підрядником виконано та передано замовнику роботи з будівництва об`єкта на загальну суму 18745636,44 грн, в тому числі ПДВ 3124272,74 грн, що підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), які підписані обома сторонами без зауважень /а.с. 48 – 54 у т.1/. 
Управління Служби Безпеки України у Волинській області перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» 18745636,44 грн., що підтверджується платіжними інструкціями (дорученнями) № 1 від 14.12.2021 р. на суму 411511,85 грн., № 2 від 24.12.2021 р. на суму 1619714,45 грн., № 4 від 28.12.2021 р. на суму 1439923,70 грн., № 5 від 28.12.2021 р. на суму 1480000,00 грн., № 1 від 26.04.2022 р. на суму 260000,00 грн., № 2 від 26.04.2022 р. на суму 287345,64 грн., № 3 від 13.06.2022 р. на суму 223700,38 грн., № 4 від 14.09.2022 р. на суму 1108255,18 грн., № 5 від 04.10.2022 р. на суму 1864856,99 грн., № 6 від 01.11.2022 р. на суму 1683321,41 грн., № 7 від 14.11.2022 р. на суму 2181716,86 грн., № 9 від 01.12.2022 р. на суму 1760903,08 грн., № 10 від 19.12.2022 р. на суму 1649527,34 грн., № 11 від 26.12.2022 р. на суму 854773,12 грн. та № 1 від 09.05.2023 р. на суму 1920086,44 грн.
03.04.2025 р. ТОВ «Бетон Брук Сервіс» та Управління Служби Безпеки України у Волинській області уклали додаткову угоду № 12 до договору про закупівлю за державні кошти № 189 від 11.11.2021 р. /а.с. 51 зв. – 52 у т.1/, за змістом якої сторони з метою приведення відносин за договором у відповідність до вимог пункту 197.15 статті 197 Податкового кодексу України, відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо окремих питань застосування режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість, встановленого пунктом 197.15 статті 197 Податкового кодексу України, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 09.08.2024 р. № 397, на підставі проведених переговорів та розрахунків дійшли згоди про необхідність проведення компенсації замовнику сум попередньо нарахованого податку на додану вартість на операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла, що будується за державні кошти, який був сплачений замовником на підставі актів виконаних робіт № 1 від 13.12.2021 р., № 2 від 23.12.2021 р., № 3 від 28.12.2021 р., № 4 від 25.03.2022 р., № 5 від 21.04.2022 р., № 6 від 07.06.2022 р., № 7 від 13.09.2022 р., № 8 від 04.10.2022 р., № 9 від 27.10.2022 р., № 10 від 11.11.2022 р., № 11 від 29.11.2022 р., № 12 від 19.12.2022 р., № 13 від 26.12.2022 р., № 14 від 26.12.2022 р., № 15 від 08.05.2023 р. за договором № 189 про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р.
Згідно з п. 2 додаткової угоди № 12 від 03.04.2025 р. до договору про закупівлю за державні кошти № 189 від 11.11.2021 р. на підставі проведеного розрахунку, вміщеного у додатку № 1 до цієї додаткової угоди, сторони дійшли згоди, що компенсації підрядником замовнику підлягає сума попередньо нарахованого та сплаченого податку на додану вартість на операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла, що будується за державні кошти в розмірі 839059,09 гривень (вісімсот тридцять дев`ять тисяч п`ятдесят дев`ять гри. 09 коп.).
Відповідно до п. 4 додаткової угоди № 12 від 03.04.2025 р. до договору про закупівлю за державні кошти № 189 від 11.11.2021 р. з огляду на проведення підрядником передбаченої цією додатковою угодою компенсації сплаченого замовником податку на додану вартість, сторони підтверджують відкориговані відповідно дані про те, що на підставі договору підрядник виконав роботи з будівництва об`єкту: «Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків за адресою вул. Подільська, 30, с. Струмівка Луцького району Волинської області» на суму 17906577,35 (сімнадцять мільйонів дев`ятсот шість тисяч п`ятсот сімдесят сім гривень 35 копійок) гривень, без ПДВ, а замовник прийняв та оплатив такі роботи.
Додаткова угода № 12 від 03.04.2025 р. до договору про закупівлю за державні кошти № 189 від 11.11.2021 р. підписана представниками Управління Служби Безпеки України у Волинській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» та скріплена печатками их юридичних осіб.
Випискою з рахунка за 04.04.2025 р. та платіжною інструкцією № 5082 від 04.04.2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» перерахувало на рахунок Управління Служби Безпеки України у Волинській області 839059,09 грн. з призначенням платежу «компенсація підрядником замовнику суми попередньо нарахованого та сплаченого ПДВ на операції з постачання БМР з будівництва житла, що будується за державні кошти, згідно додаткової угоди від 03.04.2025 р. до договору № 189 від 11.11.2021 р. без ПДВ» /а.с. 53 у т. 1/.
Прокурор доводить, що підставою реалізації представницьких функцій згідно зі ст. 23 Закону "Про прокуратуру" стало нездійснення захисту інтересів держави позивачами.
Так, листом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 06.02.2025 р. № 15-149вих-25 прокурор повідомив Управління Служби безпеки України у Волинській області про виявленні порушення у сфері податкового законодавства та просив надати інформацію про вжиття заходів претензійного характеру щодо стягнення з підрядника суми сплаченого ПДВ /а.с. 47 – 48 у т.1/.
Листом від 19.02.2025 р. № 54/11/1001 Управління Служби безпеки України у Волинській області повідомило прокурору, що управління веде досудове врегулювання зазначеного спору у т.ч. шляхом укладення додаткової угоди № 12 до договору /а.с. 49 у т.1/.
Листом від 07.06.2025 р. № 54.1/54/19-230 Управління СБУ у Волинській області повідомило прокурора, що у зв`язку із отриманими від ТОВ «Бетон Брук Сервіс» в якості відшкодування зайво сплаченої суми ПДВ в розмірі 839059,09 грн. інтереси держави захищені, а зобов`язання за договором про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р. № 189 щодо застосування пільги на сплату ПДВ виконані у відповідності до вимог чинного законодавства /а.с. 58 – 59 у т.1/.
Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону листом від 27.05.2025 р. № 15-578вих-25 повідомила Центральне управління Служби безпеки України про виявленні порушення у сфері податкового законодавства та просила надати інформацію щодо вжиття заходів претензійного характеру щодо стягнення з підрядника суми сплаченого ПДВ /а.с. 56 – 57 у т.1/. Центральне управління Служби безпеки України залишило такий лист без реагування.
Листом від 12.06.2025 р. № 15 Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону повідомила Центральне управління Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України у Волинській області про встановлені підстави для представництва інтересів держави шляхом пред`явлення позову в особі Центрального управління Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» про визнання договору від 11.11.2021 р. № 189 недійсним у частині включення до ціни податку на додану вартість та про стягнення безпідставно сплачених коштів у сумі 2285213,67 грн, 3% річних та інфляційних втрат /а.с. 60 у т.1/. Центральне управління Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України у Волинській області на такий лист прокурора не відреагували.
В обґрунтування позову прокурор зазначає, що за результатами виконання договору про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р. № 189 Управлінням Служби безпеки України на користь ТОВ «Бетон Брук Сервіс» за рахунок коштів Державного бюджету України сплачено 18745636,44 грн. у т.ч. ПДВ 3124272,74 грн., що є порушенням п. 197.15 ст. 197 Податкового кодексу України, яким передбачено, що звільняються від оподаткування операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти. 
Прокурор вважає, що порушені інтереси держави в цьому випадку полягають, насамперед, у витраті бюджетних коштів, які могли бути скеровані на належне матеріально-технічне забезпечення Служби безпеки України, з метою захисту суверенітету держави, її територіальної цілісності і недоторканності, зміцнення обороноздатності держави, проти неї.
Прокурор у позові доводить, що з урахуванням законодавчо встановленого звільнення від оподаткування операцій з будівництва житла, що будуються за державні кошти під час укладення договору про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р. № 189 в ціну безпідставно включено суму ПДВ, а отже, ТОВ «Бетон Брук Сервіс» безпідставно набуло майно - грошові кошти у сумі 2285213,65 грн. (за виключенням 839059,09 грн., що були добровільно повернуті), які перераховано Управлінням Служби безпеки України у Волинській області відповідачу як ПДВ у сумі оплати за виконані роботи.
Також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України прокурором заявлено про стягнення з ТОВ «Бетон Брук Сервіс» на користь Управління Служби безпеки України у Волинській області 603935,98 грн. інфляційних втрат та 174075,92 грн. 3 % річних, обрахованих за період з 27.04.2022 р. по 11.06.2025 р. з суми 2285213,65 грн. безпідставно збережених коштів. 
Прокурор зазначає, що Центральне управління Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України у Волинській області наділені повноваженнями як щодо забезпечення життєдіяльності військовослужбовців Служби безпеки України, їх функціонування, постачання їм матеріальних та інших ресурсів, так і щодо управління бюджетними коштами, наданими на відповідні цілі, із забезпеченням їх ефективного та результативного використання.
Прокурор у позові доводить, що Управління СБУ у Волинській області відповідно до Бюджетного кодексу України, отримує кошти через головного розпорядника Центральне управління СБУ і виступає розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. Фактично, кошти, виділені Управлінню СБУ у Волинській області на будівництво житла для співробітників, є державними коштами, призначеними для реалізації державних інтересів – забезпечення обороноздатності та національної безпеки через соціальні гарантії для працівників вказаного державного органу.
Прокурор звертає увагу, що за певних обставин він може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу державної влади, зокрема тоді, коли, цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем.
Тому прокурор вважає, що Центральне управління Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України у Волинській області є органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, тоді як зміст переписки прокурора з Управлінням Служби безпеки України у Волинській області та відсутність реагування Центрального управління Служби безпеки України на листи прокурора, свідчать про небажання цих уповноважених органів реагувати на стверджуванні порушення, тому усвідомлена пасивна поведінка позивачів стала підставою реалізації представництва прокурором інтересів держави шляхом звернення з позовом до суду.
Колегія суддів враховує, що після подання позову прокурором Центральне управління Служби безпеки України подало до суду першої інстанції клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та зазначало, що позов прокурора не містить жодних вимог до відповідача в інтересах центрального управління. Управління Служби безпеки України у Волинській області також не підтримує позовні вимоги і у відповіді на відзив доводить, що позов прокурора є необґрунтованим, а підставою для подання позову Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону є не бездіяльність компетентного органу у захисті інтересів держави, а незгода прокурора із застосованими Управлінням Служби безпеки України у Волинській області в ході досудового врегулювання спору засадами розрахунку розміру компенсації суми надмірно сплаченого ПДВ на будівельно-монтажні роботи.
Позивачі заяви про відмову від позову не подавали.
Нормами статті 55 ГПК України визначені такі правила:
- якщо особа, яка має процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду, крім позову про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, поданого власником (учасником, акціонером) цієї юридичної особи в її інтересах, а також позову прокурора в інтересах держави;
- відмова компетентного органу від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.
Враховуючи, що прокурор подав позов в інтересах держави і підтримував заявлені позовні вимоги після заперечень Центрального управління Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України у Волинській області проти позову, суд першої інстанції відповідно до вищенаведених процесуальних норм розглянув справу по суті.
Відповідач ТОВ «Бетон Брук Сервіс» послідовно заперечував проти позовних вимог прокурора та доводив, що згідно з нормами п. 197.15. ст. 197 ПК України звільненню від оподаткування підлягає саме операція із постачання будівельно-монтажних робіт, а не постачання матеріалів, устаткування тощо, і саме тому замовником та підрядником була укладена додаткова угода № 12 від 03.04.2025 р. до договору, відповідно до якої ТОВ «Бетон Брук Сервіс» повернуло Управлінню Служби безпеки України у Волинській області 839059,09 грн. - суму ПДВ у складі вартості будівельно-монтажних робіт 4436951,04 грн. (без ПДВ). 
На підтвердження такої позиції відповідач надав суду першої інстанції акт, складений Головним управлінням ДПС у Волинській області від 26.05.2025 р. № 14686/07- 01/34928439 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» /а.с. 169 – 206 у т.1/, де у п. 3.1.2.4 акту перевірки зазначено наступне :
«ТОВ «ББС»/відповідач за період з 01.04.2018 р. по 31.12.2024 р. відповідно до договору від 11.11.2021 р. № 189 було здійснено постачання товарів/робіт на адресу Служби безпеки України (СБУ). Загальна вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ до коригування (колонка 3 Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати Форми № KB-З) склала - 18745636,44 гри., в тому числі вартість будівельних матеріалів, виробів і конструкцій з ПДВ, які використані у виконаних будівельних роботах (колонка 8/9 підсумкової відомості ресурсів, об`єкт: Житловий будинок (1 черга) (витрати по факту)) становила 13469626.31 грн. 
Застосування режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість, встановленого пунктом 197.15 статті 197 розділу V Податкового кодексу України, згідно Узагальнюючої податкової консультації щодо окремих питань затвердженої наказом Міністерства фінансів України 09 серпня 2024 року № .397 (відповідь на питання 7).
На момент постачання товариство керувалося нормами Податкового кодексу України, зокрема п. 201.1, та на підставі фактичного здійснення операції склало і зареєструвало податкові накладні в СРПН.
З метою приведення норм договору у відповідність до вимог пункту 197.15 статті 197 розділу V Податкового кодексу України між Управлінням СБУ у Волинській області та ТОВ «ББС», 03.04.2025 р. укладено додаткову угоду № 12 до договору від 11.11.2021 р. № 189.
У зв`язку з цим, відповідно до положень п. 192.1 ПКУ, товариство здійснило коригування раніше зареєстрованих податкових накладних шляхом складання розрахунків коригування, які були належним чином зареєстровані в ЄРПН. Відповідно до коригування вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва без ПДВ з коригуванням (колонка 3 коригуючої довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати - примірка форма № КБ-3) складала - 17906577,35 гри ПДВ (рядок 01 уточнюючої Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2021 рік, 2022 рік і 2023 рік за номером 9435498883, 9315185526, 9387929723 відповідно від 28.04.2025 р.). Вартість робіт без ПДВ складає – 4436951,04 гри.
Відповідно до вищезазначеного розрахунку сума компенсації вартості будівельних робіт становить різниця в сумі 839059,09 гри. між вартістю актів з ПДВ та вартістю актів без ПДВ а даного розрахунку - у відповідності до Узагальнюючої податкової консультації щодо окремих питань застосування режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість, встановленого пунктом 197.15 статті 197 розділу V Податкового кодексу України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 09 серпня 2024 року № 397 (питання 7).
Правомірність такого порядку дій платника податку підтверджується індивідуальною податковою консультацією ДПС України № 3457/1ПК/99-00-21-03-02-06 від 05.12.2023 р. У зазначеній консультації чітко роз`яснено, що у випадку, коли після здійснення постачання виявляється, що покупець не є платником ПДВ, постачальник має право скласти розрахунок коригування до податкової накладної, а також відкоригувати податкові зобов`язання у відповідному звітному періоді. Також наголошено, що такі дії не порушують податкове законодавство та не призводять до заниження податкових зобов`язань, оскільки покупець (неплатник ПДВ) не має права на податковий кредит.
Таким чином, вищезазначені дії ТОВ «ББС» були правомірними, здійснені в межах чинного податкового законодавства, коректно відображені в обліку та звітності, та не призвели до порушення вимог ПКУ або нанесення збитків бюджету.
Перевіркою реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або щодо виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних порушень не встановлено.»
Відповідач посилається також на Узагальнюючу податкову консультацію щодо окремих питань застосування режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість, встановленого пунктом 197.15 ст. 197 Податкового кодексу України, яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 09.08.2024 р. № 397, у якій на питання: «Чи зобов`язаний замовник будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти, компенсувати генеральному підряднику витрати на сплату податку на додану вартість за товарами/послугами, необоротними активами (у тому числі, що надані субпідрядними організаціями), які призначені для використання або починають використовуватися повною мірою в операціях, звільнених від оподаткування податком на додану вартість згідно з пунктом 197.15 статті 197 розділу V ПКУ ?» надана наступна відповідь: «Так, оскільки податок на додану вартість по товарах/послугах, які придбавалися з цим податком та призначені для використання або починають використовуватися в операціях, що підлягають звільненню від оподаткування податком на додану вартість згідно з пунктом 197.15 статті 197 розділу V ПКУ, включається до собівартості будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти».
Задоволивши позов, суд першої інстанції виснував, що зміст пунктів 4.1 та 11.2 договору в частині включення до вартості (ціни) робіт за договором (ціни договору) суми податку на додану вартість суперечить нормам Податкового кодексу України, а також інтересам держави і суспільства, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання цих пунктів недійсними в оспорюваній частині.
Також суд зазначив, що факт укладання відповідачем та Управлінням СБУ у Волинській області додаткової угоди № 12 від 03.04.2025 р. не має жодного правового значення для суду під час вирішення зазначеного спору та не спростовує висновок суду про факт порушення на час укладання договору № 189 про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р., із яким чинне законодавство пов`язує недійсність правочину, у даному випадку - його окремих частин, в момент його вчинення.
Суд першої інстанції також відхилив посилання відповідача на результати документальної виїзної перевірки, які оформлені актом від 26.05.2025 р. № 14686/07-01/34928439, зазначивши, що встановлені ДПС обставини дотримання відповідачем вимог податкового законодавства щодо правильності реєстрації (відсутності реєстрації)/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, не мають для суду преюдиційного значення.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, враховуючи наступне.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 
Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Судом встановлено, що на умовах договору про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р. № 189 між сторонами відбулись правовідносини з будівельного підряду.
Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об`єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов`язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об`єкти і оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом. 
Учасники у справі – сторони договору не заперечують, що виконання робіт за договором від 11.11.2021 р. № 189 відбувалося за державні кошти, а тому така обставина не потребує доказування у відповідності до ч. 1 ст. 75 ГПК України.
Колегією суддів встановлено і учасниками справи також не заперечується, що на виконання договору підрядником виконано та передано замовнику роботи з будівництва об`єкта за договором на загальну суму 18745636,44 грн, що підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) /а.с. 48 – 54 у т.1/.
Колегія суддів встановила, що умови договору про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р. № 189 та додаткової угоди № 11 від 02.10.2023 р. передбачають включення до ціни договору ПДВ загальною ставкою 20 %, що не відповідає нормам п. 197.15 ст. 197 ПК України.
У підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що ПДВ - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
За змістом підпунктів «а» і «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України.
Відповідно до п. 197.15 статті 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва доступного житла та житла, що будується за державні кошти.
Як зазначено вище, у п. 11.2 договору визначено, що оплата робіт здійснюється за рахунок державних коштів та складає 100427896,06 грн, в тому числі ПДВ – 16737982,68 грн. 
Так само 02.10.2023 р. Управління Служби Безпеки України у Волинській області/замовник та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс»/підрядник уклали додаткову угоду № 11/2023, відповідно до якої сторони погодили розірвання договору № 189 про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р. за згодою сторін, а також - підтвердили, що на підставі договору підрядник виконав, а замовник прийняв виконані роботи і оплатив на суму 18745636,44 грн., в тому числі ПДВ 3124272,74 грн.
Разом з тим, умовами п. 12.3 договору сторони погодили, що при виявленні в розрахунках визначення вартості виконаних робіт (ф. КБ-2в, КБ-3) безперечних помилок і порушень чинного порядку визначення вартості робіт, загальна вартість виконаних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок.
03.04.2025 р. ТОВ «Бетон Брук Сервіс» та Управління Служби Безпеки України у Волинській області уклали додаткову угоду № 12 до договору про закупівлю за державні кошти № 189 від 11.11.2021 р. /а.с. 51 зв. – 52 у т.1/, пославшись на умови п.п.16.1, 16.2 договору, де визначено, що договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань незалежно від погодженого строку дії договору. Відповідно до додаткової угоди № 12 сторони, маючи на меті приведення відносин за договором у відповідність до вимог пункту 197.15 статті 197 Податкового кодексу України, на підставі проведених переговорів та розрахунків дійшли згоди про проведення компенсації замовнику сум попередньо нарахованого податку на додану вартість на операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла, який був сплачений замовником згідно актів виконаних робіт № 1 від 13.12.2021 р., № 2 від 23.12.2021 р., № 3 від 28.12.2021 р., № 4 від 25.03.2022 р., № 5 від 21.04.2022 р., № 6 від 07.06.2022 р., № 7 від 13.09.2022 р., № 8 від 04.10.2022 р., № 9 від 27.10.2022 р., № 10 від 11.11.2022 р., № 11 від 29.11.2022 р., № 12 від 19.12.2022 р., № 13 від 26.12.2022 р., № 14 від 26.12.2022 р., № 15 від 08.05.2023 р. за договором № 189 про закупівлю за державні кошти від 11.11.2021 р.
У додатку до додаткової угоди сторонами погоджено суму вартості виконаних будівельних робіт без ПДВ – за коригуючою довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витратза формою № КБ-3. 
Згідно з п. 2 додаткової угоди № 12 сторони дійшли згоди, що компенсації підрядником замовнику підлягає сума попередньо нарахованого та сплаченого податку на додану вартість на операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла в розмірі 839059,09 гривень (вісімсот тридцять дев`ять тисяч п`ятдесят дев`ять гри. 09 коп.), і відповідно до п. 4 цієї додаткової угоди з огляду на проведення підрядником компенсації сплаченого замовником податку на додану вартість сторони підтвердили, що на підставі договору підрядник виконав робіт щодо будівництва об`єкту: «Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків за адресою вул. Подільська, 30, с. Струмівка Луцького району Волинської області» на суму 17906577,35 (сімнадцять мільйонів дев`ятсот шість тисяч п`ятсот сімдесят сім гривень 35 копійок) гривень, без ПДВ, а замовник прийняв та оплатив такі роботи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» перерахувало на рахунок Управління Служби Безпеки України у Волинській області 839059,09 грн. як компенсацію суми попередньо нарахованого та сплаченого ПДВ на операції з постачання БМР з будівництва житла, що будується за державні кошти, згідно додаткової угоди від 03.04.2025 р. до договору № 189 від 11.11.2021 р. без ПДВ» /а.с. 53 у т. 1/.
Крім того, відповідно до положень п. 192.1 ПКУ товариство здійснило коригування раніше зареєстрованих податкових накладних шляхом складання розрахунків коригування, які були належним чином зареєстровані в ЄРПН.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, прокурор доводить, що умови пунктів 4.1, 11.2 договору не відповідають нормам п. 197.15 ст. 197 ПК України на час укладання договору, тому є підстави для визнання договору недійсним в цій частині – щодо включення до договірної ціни податку на додану вартість. При цьому прокурор обгрунтовано зазначив, що не має значення внесення зміни до ціни договору за додатковою угодою № 11, оскільки за умовами додаткової угоди № 11 від 02.10.2023 р. було змінено лише вартість робіт, тоді як ставка ПДВ залишилася незмінною – 20 % від загальної вартості, відповідно, порушення норм п. 197.15 ст. 197 ПК України не було усунуто.
Натомість доводи прокурора та висновки суду першої інстанції про те, що факт укладання додаткової угоди № 12 від 03.04.2025 р. не має жодного правового значення для суду, колегія судів оцінює критично та зазначає наступне.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, такою підставою є виконання, проведене належним чином.
Аналогічні правові висновки щодо застосування норм ст. 599 ЦК України викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 р. у справі № 910/9072/17 і колегія суддів враховує такі висновки відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч. 4 ст. 236 ГПК України.
Отже закінчення строку дії договору в даному випадку не має значення, оскільки домовленість сторін щодо виконання зобов`язання з повернення зайво отриманих за цим договором коштів не суперечить наведеним нормам з урахуванням загальногосподарського інтересу та засадам свободи договору відповідно до норм ст.6, 627 ЦК України.
Так, згідно з ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Таким чином, колегія суддів вважає, що сторони, уклавши додаткову угоду № 12 від 03.04.2025 р., правомірно відкоригували свої грошові зобов`язання та фактично виконали їх (шляхом повернення підрядником замовнику 839059,09 грн. - суми зайво сплаченої/отриманої як ПДВ з вартості робіт/послуг) відповідно до норм п. 197.15 ст. 197 ПК України. 
Правильність відповідних розрахунків та правильність застосування Управлінням Служби безпеки України у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" норм п. 197.15 ст. 197 ПК України підтверджується змістом акту податкової перевірки від 26.05.2025 р. № 14686/07-01/34928439, де ГУ ДПС у Волинській області навело аналогічні до вчинених відповідачем розрахунки сум ПДВ у складі робіт за договором та чітко вказало про правомірність дій відповідача та про відсутність з його боку порушень.
Як зазначено вище, у акті, складеному Головним управлінням ДПС у Волинській області від 26.05.2025 р. № 14686/07- 01/34928439 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Брук Сервіс» /а.с. 169 – 206 у т.1/, зазначено, що предметом перевірки були правовідносини, що відбулись між ТОВ «Бетон Брук Сервіс» та Управлінням Служби безпеки України у Волинській області за період з 01.04.2018 р. по 31.12.2024 р. відповідно до договору від 11.11.2021 р. № 189.
За результатом перевірки податковим органом виявлено, що між Управлінням СБУ у Волинській області та ТОВ «ББС» з метою приведення норм договору у відповідність до вимог пункту 197.15 статті 197 розділу V Податкового кодексу України 03.04.2025 р. укладено додаткову угоду № 12 до договору від 11.11.2021 р. № 189. Податковим органом підтверджено, що відповідно до положень п. 192.1 ПКУ, товариство здійснило коригування раніше зареєстрованих податкових накладних шляхом складання розрахунків коригування, які були належним чином зареєстровані в ЄРПН. Відповідно до коригування вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва без ПДВ з коригуванням (колонка 3 коригуючої довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати - примірка форма № КБ-3) складала - 17906577,35 гри ПДВ (рядок 01 уточнюючої Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2021 рік, 2022 рік і 2023 рік за номером 9435498883, 9315185526, 9387929723 відповідно від 28.04.2025 р.). Вартість робіт без ПДВ складає – 4436951,04 грн., а сума компенсації вартості будівельних робіт становить різниця в сумі 839059,09 грн.
Отже, податковим органом при перевірці господарських операцій на підставі договору про закупівлю за державні кошти № 189 від 11.11.2021 р. не виявлено порушень застосування режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість, встановленого пунктом 197.15 статті 197 розділу V Податкового кодексу України.
Головне управління ДПС у Волинській області вказало в акті податкової перевірки, що вищезазначені дії ТОВ «Бетон Брук Сервіс» були правомірними, здійснені в межах чинного податкового законодавства, коректно відображені в обліку та звітності, та не призвели до порушення вимог ПКУ або нанесення збитків бюджету, відповідно, державі.
Таким чином, колегія суддів встановила, що укладенням додаткової угоди, відповідно до якої змінені умови щодо визначення ціни договору як вартості постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла, що будується за державні кошти - без нарахування ПДВ, - сторони самостійно виправили дефекти договору і привели умови у відповідність до норм п. 197.15. ст. 197 ПК України, відповідно до яких звільненню від оподаткування підлягає саме операція із постачання будівельно-монтажних робіт, а не постачання, використання, передача матеріалів, устаткування тощо. Тому вимога про визнання недійсним п. 4.1 та п. 11.2 договору про закупівлю за державні кошти № 189 від 11.11.2021 р. в частині включення в ціну робіт з будівництва та фінансування робіт податку на додану вартість не матиме свої результатом захист інтересів держави.
Так само вимога прокурора про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" на користь держави в особі Управління Служби безпеки України у Волинській області 2285213,67 грн. - суми ПДВ з вартості матеріалів, устаткування тощо, вартість яких відображена у актах/довідках форми КБ-3, не ґрунтується на нормах п. 197.15 статті 197 Податкового кодексу України. Позовні вимоги прокурора про стягнення 2285213,67 грн. колегія суддів вважає безпідставними та звертає увагу, що отримані відповідачем кошти у сумі 13469626,31 грн. є відшкодуванням інших видатків будівництва - вартості матеріалів, які використані в будівельних роботах та придбані відповідачем з ПДВ (і це ПДВ включене в собівартість) у інших суб`єктів господарювання, на що також звертається увага у п. 3.1.2.4 акту податкової перевірки від 26.05.2025 р. № 14686/07-01/34928439.
Колегія суддів враховує, що на суму попередньо нарахованого та сплаченого податку на додану вартість на операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла, що будується за державні кошти в розмірі 839059,09 грн. прокурор відсотки річних та інфляційні втрати не нараховує, тому у стягненні нарахованих на 2285213,65 грн. безпідставно збережених коштів – 603935,98 грн. інфляційних втрат, обрахованих за період з травня 2022 року по травень 2025 р. та 174075,92 грн. 3 % річних, обрахованих за період з 27.04.2022 р. по 11.06.2025 р. також необхідно відмовити як у вимогах, що є похідними від стягнення боргу/безпідставно одержаних коштів.
Підсумовуючи, колегія суддів звертає увагу, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати порушене право суб`єкта правовідносин. Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 р. у справі № 916/1415/19, від 26.01.2021 р. у справі № 522/1528/15-ц, від 08.02.2022 р. у справі № 209/3085/20 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.05.2023 р. у справі № 905/77/21.
Колегією суддів у даній справі встановлено, що сторони правочину самостійно, уклавши додаткову угоду № 12 від 03.04.2025 р., відповідно до норм п. 197.15 ст. 197 ПК України відкоригували свої грошові зобов`язання за договором та фактично виконали їх шляхом повернення підрядником замовнику 839059,09 грн. - суми зайво сплаченої/отриманої як ПДВ з вартості робіт/послуг. Тобто, сторони в досудовому порядку в оптимальний спосіб вчинили реальні дії, що дозволило захистити інтереси держави, призвело до повернення в Державний бюджет України суми надмірно сплаченого ПДВ (всупереч нормі пункту 197.15 статті 197 ПК України) на операції з постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла (839059,09 грн.) та не створило додаткових зобов`язань по сплаті бюджетних коштів.
Отже, обраний прокурором спосіб захисту як визнання недійсними умов договору та повернення зайво набутих коштів, які після укладення і виконання додаткової угоди № 12 від 03.04.2025 р. не може призвести до поновлення прав замовника Управління СБУ у Волинській області, які порушеними не були на час звернення з позовом.
Окремо заслуговують на увагу заперечення позивачів на позов прокурора в інтересах держави в особі Центрального управління Служби безпеки України.
Так, з урахуванням норм ст. 203, 215 ЦК України вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.
Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.
Судом встановлено, що Договір № 189 від 11.11.2023 р. був укладений на підставі проведеної Управлінням Служби безпеки України у Волинській області процедури закупівлі у формі відкритих торгів, сторонами договору є Управління СБУ у Волинській області та ТОВ «Бетон Брук Сервіс», договір не передбачає будь-якої участі Центрального управління СБУ та не створює для нього прав та обов`язків. 
Позивач правомірно відзначає, що не зважаючи на те, що Центральне управління СБУ є головним розпорядником бюджетних коштів, Управління не є суб`єктом господарських правовідносин, які виникли з укладенням договору № 189, і ухвалення рішення судом у справі № 903/636/25 не впливатиме на права та інтереси Центрального управління СБУ.
Таким чином, судом встановлено, що визначений прокурором позивач Центральне управління СБУ не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, тобто відбулося звернення прокурора в інтересах неналежного позивача, що має процесуальним наслідком відмову в задоволенні позовних вимог.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.10.2021 р. у справі № 925/1214/19, від 16.02.2022 р. у справі № 904/1407/21, від 19.05.2022 р. у справі № 904/5558/20, від 20.09.2023 р. у справі № 910/1978/22, від 13.11.2024 р. у справі № 906/1413/23, від 29.01.2025 р. у справі № 916/683/22 та від 12.03.2025 р. у справі № 916/3542/23. Наведена практика є усталеною, і висновки Верховного Суду враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Волинської області від 17.10.2025 р. на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України із ухваленням нового рішення про відмову у позові прокурора.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги та подання позовної заяви покладаються на Волинську обласну прокуратуру згідно зі ст.129 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" задоволити.
Рішення Господарського суду Волинської області від 17.10.2025 р. у справі № 903/636/25 скасувати.

Ухвалити нове рішення. У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Волинської обласної прокуратури (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, буд. 15, код ЄДРПОУ 02909915) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон Брук Сервіс" (43006, Волинська обл., Луцький р-н, м. Луцьк, вул. Скорика Мирослава, буд. 12, код ЄДРПОУ 34928439) 58771,66 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 903/636/25 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 20.02.2026 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В. 

Суддя   Бучинська Г.Б. 

Суддя   Філіпова Т.Л.