Справа № 362/1727/25
Провадження № 2/576/21/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2026 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Сапона О.В.,
з участю секретаря Самойленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та морально шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 03 листопада 2024 року об 11 год. по вул. Декабристів у м. Васильків Обухівського району Київської області відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Toyota RAV-4», реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Logan», реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , під управлінням позивача. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2024 року, винним в даній дорожньо-транспортній пригоді є відповідач ОСОБА_2 , а тому він зобов`язаний відшкодувати заподіяну внаслідок ДТП шкоду.
На момент вказаної ДТП власник автомобіля«Toyota RAV-4», реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_2 був застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218153398.
22 жовтня 2024 року на розрахунковий рахунок позивача від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було перераховано 160000 грн. страхового відшкодування.
Проте, матеріальна шкода, заподіяна внаслідок ДТП складає 336381,09 грн. 
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь 176381,09 грн. різниці між розміром заподіяної шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням, а також франшизи. Також просить стягнути з відповідача 20000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.
Ухвалою суду від 13 червня 2025 року відкрито спрощене провадження у даній справі. 16 червня 2025 року ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 26 червня 2025 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви разом з доданими до неї документами. А 14 липня 2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, суть якого зводиться до того, що позивачем у позові завищена сума матеріальних збитків, яка не відповідає ушкодженням, які отримав автомобіль позивача внаслідок ДТП. Крім того, вважає, що позивач жодним чином не довів, що внаслідок ДТП йому була спричинена моральна шкода.
22 липня 2025 року до суду від представника позивача до суду надійшла заява, в якій останній уточнив свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 152549,80 грн. матеріальної та 20000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Крім того, 22 липня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач просить відмовити у задоволенні відзиву відповідача та позов задовольнити на умовах, що викладені вище.
28 липня 2025 року від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому остання просить суд визнати неналежними, недопустимими та недостовірними докази позивача, долучені до заяви про уточнення позовних вимог та відмовити у задоволенні позову.
15 жовтня 2025 року ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив задовольнити уточнені позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його необґрунтованістю. Свою позицію мотивувала тим, що страховою компанією були у повному обсязі компенсовані збитки, заподіяні внаслідок ДТП. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступних висновків. 
Так, судом встановлено, що 03 листопада 2024 року об 11 год. по вул. Декабристів у м. Васильків Обухівського району Київської області відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Toyota RAV-4», реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Logan», реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , під управлінням позивача. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2024 року, винним в даній дорожньо-транспортній пригоді є відповідач ОСОБА_2 .
На момент вказаної ДТП власник автомобіля«Toyota RAV-4», реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_2 був застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218153398.
22 жовтня 2024 року на розрахунковий рахунок позивача від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було перераховано 160000 грн. страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, яких особа зазнала або повинна зазнати для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Крім того, у відповідності до ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме – шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується іншою особою.
З висновку експерта № 2262 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 12.02.2026 вбачається, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки (моделі)- RENAULT Logan, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов VIN № НОМЕР_3 , сірого кольору, станом на 03.11.2024 року, згідно наданих відомостей щодо нього складає 284835,76 грн. А величина втрати товарної вартості автомобіля марки (моделі)- RENAULT Logan, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов VIN № НОМЕР_3 , сірого кольору, після ДТП, яка трапилась 03.11.2024, станом на дату події, згідно наданих відомостей щодо нього складає 18762,79 грн.
При цьому, суд зазначає, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу є прямими реальними збитками, необхідними для відновлення порушеного права позивача.
Крім того, втрата товарної вартості транспортного засобу є зменшенням його ринкової вартості після відновлення, а отже, також входить до складу реальних збитків у розумінні ст. 22 ЦК України.
Такий підхід узгоджується з положеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якою передбачено визначення втрати товарної вартості як складової матеріальної шкоди.
Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, становить: 284 835,76 грн. – вартість відновлювального ремонту, 18 762,79 грн. – втрата товарної вартості, що разом становить 303 598,55 грн.
Разом з тим, судом встановлено, що частину шкоди у розмірі 160 000,00 грн. було відшкодовано страховою компанією, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.
Посилання відповідача на завищений розмір вартості відновлювального ремонту є необґрунтованими, оскільки не підтверджений жодними належними доказами, тоді як висновок експертного дослідження відповідає вимогам законодавства та приймається судом як належний доказ.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням здійсненої страхової виплати, особа, яка завдала шкоду, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та сумою страхового відшкодування.
Отже, невідшкодованою залишається частина матеріальної шкоди у розмірі 143 598,55 грн. (303 598,55 грн. – 160 000 грн. = 143 598,55 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільний кодекс України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільний кодекс України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, а також у зв`язку з пошкодженням її майна.
Відповідно до ст. 1167 Цивільний кодекс України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано не лише матеріальної шкоди, а й моральних страждань, які полягали у переживаннях, пов`язаних із пошкодженням належного йому транспортного засобу, необхідністю витрачати час та зусилля на відновлення порушеного права, зверненням до експертів, страхової компанії та суду.
Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину та тривалість моральних страждань, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності та справедливості.
Оцінюючи заявлену позивачем суму моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., суд вважає її завищеною, оскільки позивачем не надано доказів істотного погіршення стану здоров`я чи інших значних негативних наслідків; завдані моральні страждання не є значними за своєю інтенсивністю та тривалістю.
Водночас, суд бере до уваги сам факт порушення прав позивача, необхідність докладати додаткових зусиль для відновлення свого майнового стану, що об`єктивно спричинило певні моральні переживання.
З урахуванням наведеного, керуючись принципами розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн., що є достатнім для компенсації завданої позивачу моральної шкоди.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 143 598,55 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.
Так, частинами 1 та 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову – на відповідача;
2) у разі відмови в позові – на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому, рішенням суду позов задоволено частково, а саме, стягнуто з відповідача на користь позивача 143 598,55 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди, що разом становить:143 598,55 грн. + 5 000 грн. = 148 598,55 грн.
Таким чином, частка задоволених позовних вимог складає:148 598,55 грн. / 172 549,80 грн. = 0,861х100% = 86,1 %.
Відповідно, частка відмовлених позовних вимог становить: 100 % – 86,1 % = 13,9 %.
Позивачем документально підтверджено сплату судового збору у розмірі 2 975,01 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам:2 975,01 грн. ? 86,1 % / 100 % = 2 561,48 грн.
Крім того, відповідачем понесено документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 10 177,92 грн., які підлягають розподілу пропорційно частці відмовлених позовних вимог:10 177,92 грн. ? 13,9 % /100 % = 1 415,72 грн.
З урахуванням взаємозаліку зазначених сум з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 145,76 грн. судових витрат (2 561,48 грн – 1 415,72 грн = 1 145,76 грн.).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 141, 178, 274-279, 263-265 ЦПК України, суд - 
У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , 143 598,55 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 145,76 грн. судових витрат по справі. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України. 

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон