Справа № 305/4754/25

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/99/26 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2026. 
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів дохід громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн 60 коп. судового збору.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531871 від 04.12.2025 та постанови судді від 16.02.2026 вбачається, що ОСОБА_1 04.12.2025 о 21 год 40 хв, в м. Рахів по вул. Вербник, Закарпатської області, керував автомобілем марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в Рахівській РЛ, за допомогою газоаналізатору «Alkotest Drager 5150». Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 16.02.2026 скасувати, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що суд не зазначив мотивів з яких він відхилив його доводи. Стверджує про порушення працівниками патрульної поліції процедури огляду на сан сп`яніння, які не маючи достатніх підстав доставили його для проведення огляду до закладу охорони здоров`я. Разом з тим, він не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки. Він не керував транспортним засобом. Коли з`явились працівники поліції, він навіть не встиг рушити з місця, тобто перебував у нерухомому стані. Крім того, постанова ЕНА № 6280840 від 04.12.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не має жодного відношення до справи, оскільки жодним чином не доводить його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і не доводить той факт, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 

-2-

Справа про адміністративне правопорушення розглядається у відсутності ОСОБА_1 , неявка якого із урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце її розгляду за допомогою смс-повідомлення та засобами поштової кореспонденції, що підтверджується відповідними довідками про доставку повідомлення. Клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи та відомостей про поважність причин неявки від сторони захисту не надходило. При цьому, апеляційний суд враховує вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. З урахуванням наведеного, апеляційний суд уважає, що розгляд справи без участі ОСОБА_1 не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Разом з тим, судом апеляційної інстанції враховується заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 цього Кодексу, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-3-
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.
Незважаючи на заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина останнього стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531871 від 04.12.2025, який за формою і змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, і в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 04.12.2025 о 21 год 40 хв, в м. Рахів по вул. Вербник, керував автомобілем марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в Рахівській РЛ, за допомогою газоаналізатору «Alkotest Drager 5150». Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується: висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 109 від 04.12.2025, згідно якого, при огляді ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,35 проміле); копією постанови серії ЕНА № 6280840 від 04.12.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; рапортами поліцейського СРПП Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Немеша І. від 05.12.2025, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими. 

-4-

Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським СРПП Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області вимог законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531871 від 04.12.2025 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. 
Крім того, ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б свідчили про неправомірність дій поліцейських при складанні щодо нього адміністративних матеріалів, зокрема застосування незаконних методів чи примусу, які призвели до підпису протоколу та відмови ОСОБА_1 від надання пояснень з приводу обставин події. 
Безпідставними і такими, що жодним чином не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є і доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з місця події свідчить про те, що працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зокрема в закладі охорони здоров`я, і останній бажав пройти такий огляд саме в медичному закладі. У зв`язку з чим, неспроможними є і доводи апеляційної скарги про те, що подальші дії поліцейських є незаконними.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд водія ОСОБА_1 за його згоди, проводився у КНП «Рахівська районна лікарня» Рахівської районної ради, де було встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, про що лікарем був складений відповідний висновок від 04.12.2025.
Цей висновок не суперечить вимогам, як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015. 
Апеляційний звертає увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.
Під час апеляційного розгляду не встановлені обставини, які свідчать про те, що вищевказаний висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності та зроблений з порушенням вимог, які регламентують його проведення.
ОСОБА_1 не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки чи порушення кримінального провадження з приводу незаконності висновку лікаря, яким встановлено факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

-5-

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов до переконання, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 109 від 04.12.2025 є належним та допустимим доказом у справі, у зв`язку з чим, в сукупності з іншими дослідженими по справі доказами підтверджує перебування ОСОБА_1 , у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Натомість, будь-яких застережень щодо процедури проведення огляду та результатів такого огляду ОСОБА_1 не зазначав, хоча не був позбавлений такої можливості. 
Як такі, що не знайшли свого підтвердження є і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а транспортний засіб перебував у нерухомому стані, оскільки такі повністю спростовуються наявними у матеріалах справи та наведеними вище доказами, у тому числі відеоматеріалами з нагрудних бодікамер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факт керування транспортним засобом, пояснив, що вийшов забрати машину, проживає на сусідній вулиці, документів при собі немає. 
Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом також підтверджується і копією постанови серії ЕНА № 6280840 від 04.12.2025, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху України. Відомостей про те, що указана постанова є скасованою матеріали справи не містять і ОСОБА_1 таких не надано.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
На будь-які інші обставини, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззаперечну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.
Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 цього Кодексу, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, таке порушення Правил дорожнього руху України, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни навіть з врахуванням особи ОСОБА_1 не вбачається.

-6-

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягає.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2026 щодо нього,- без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя