Справа № 305/1258/22
Провадження по справі № 1-кп/305/76/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2026 року          м. Рахів
Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника - адвоката ОСОБА_8 , розглянувши матеріали кримінального провадження №12022071140000198 від 23.05.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, на утриманні одна неповнолітня дитина, не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_7 згідно якого,  ОСОБА_7 на початку квітня 2022 року в місті Рахів Закарпатської області, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розуміючи порядок перетину державного кордону, маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, домовились про спільне вчинення незаконного переправлення п`яти громадян України через державний кордон України, шляхом сприяння їхньому переміщенню з м. Рахів до державного кордону України поблизу гори  ОСОБА_11 . 03.04.2022 року близько 05:00 год. на виконання попередньої злочинної домовленості щодо організації незаконного переправлення п`яти громадян України через державний кордон України, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz C220D з реєстраційним номером НОМЕР_1 перевіз із території поблизу автостанції за адресою: м. Рахів Закарпатської області, вул. Привокзальна, № 11, до ділянки дороги поблизу будівлі Рахівського закладу загальної середньої освіти N?3 на перехресті вулиць Партизанська та П. Гаджі, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  ОСОБА_13 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .. Знаходячись у салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,  ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , кожен передали ОСОБА_7 грошові кошти по 1700 доларів США, купюрами по 100 доларів США, що за курсом НБУ на той час складало 49 733,33 грн, у загальній сумі 8500 доларів США, що складало 248 666,65 гривень, за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України. Після цього ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,  ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за вказівкою ОСОБА_17 пішли пішки разом із ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , що супроводжували їх, у напрямку державного кордону України з Румунією поблизу гори Піп ОСОБА_19 . Під час руху до державного кордону України з Румунією, ОСОБА_16 через отриману травму ноги добровільно повернувся назад до м.Рахів, де  ОСОБА_20 повернув йому отримані грошові кошти у розмірі 1700 доларів США, що складало 49 733,33 грн, а ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 ,  ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , на виконання вказівок ОСОБА_10 , продовжили спробу незаконного перетину державного кордону України поблизу гори Піп ОСОБА_19 , однак через несприятливі погодні умови та будучи залишеними провідниками, переправитись через державний кордон України не змогли та 05.04.2022 близько 16:05 год., були затримані працівниками Державної прикордонної служби України і в подальшому притягнуті судом до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
В ході досудового розслідування дії  ОСОБА_7  кваліфіковано за ч. 3 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
В судовому засіданні, з урахуванням думок учасників процесу, було встановлено порядок судового розгляду, а саме допит свідків, дослідження письмових доказів, допит обвинуваченого.
В судовому засіданні, свідок ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , яким судом роз`яснено процесуальні права та приведено до присяги, відповідаючи на запитання надали наступні покази. 
Свідок ОСОБА_9 зазначив, що особисто не знайомий з ОСОБА_7 , знає останнього як таксиста, бачив, що обвинувачений привозив п`ятеро людей до ЗОШ № 3 на весні можливо 04.04.2022 року на сірому мерседесі, при цьому були присутні ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , з обвинуваченим безпосередньо не спілкувався та грошей від нього е отримував, його попросили привести людей до гори ОСОБА_26 для відпочинку, здогадувався з якою метою, його попросив про це ОСОБА_25 , зі слів ОСОБА_25 обвинувачений знав з якою метою люди прямують до гори ОСОБА_26 , дорога тривала біля восьми годин від школи до гори ОСОБА_26 , грошових котів він не отримував лише вирішив допомогти, люди не перейшли через гору, були в лісничий хаті на урочищи «Лісничий», на запитання прокурора чи давав йому вказівки ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_9 відповів «не давав», на запитання прокурора чи притягувався він до кримінальної відповідальності, свідок ОСОБА_9 відповів «так, була угода з прокурором».
Свідок ОСОБА_21 зазначив, що приблизно в квітні місяці, ОСОБА_9 знав, що я там пасу овець, і ОСОБА_9 запитав чи зможе він допомогти людям, які бажають відпочити в горах, на що він погодився, було п`ять людей, які шли маршрутом, імена яких свідок ОСОБА_21 назвати не може, оскільки не знає. Свідок ОСОБА_21 був у шапці обличчя було відкрито. На запитання прокурора чи отримував він грошові кошти, свідок ОСОБА_21 відповів «не від кого нічого не отримував, зробив по дружбі». На запитання захисника чи давав йому вказівки ОСОБА_7 , свідок ОСОБА_21 відповів «не давав», однак обвинувачений сказав п`ятьом людям іти за тими хлопцями, як відомо четверо продовжили рух один повернувся, розмовляв особисто з ОСОБА_25 , з ОСОБА_7 особисто не знайомий, ні про що з останнім не домовлявся, яка була мета даних людей йому невідомо.
Свідок ОСОБА_23 зазначив, що стосунки нормальні, відомо у зв`язку з чим притягується ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності по туристам, познайомився з ОСОБА_7 в гаражі навесні, зайшли в гараж два чоловіки, які запитали в нього чи зможе він забрати з гір людей, оскілки в нього є снігоход, який на той час не працював, тому він порадив інших хлопців, знав що ОСОБА_7 таксує, назву гори не знає та ніколи там не був, наскільки йому відомо, що люди там відпочивають та там є готелі, оскілки випав сніг не змогли добратись в низ. Хлопці ОСОБА_27 і ОСОБА_28 понесли їм їжу. На запитання прокурора чи пропонувалась винагорода людям, свідок ОСОБА_23 відповів, що з ними розрахуються за досіву їжі та спуск з гори, за яку суму сказати не може, яка доля цих людей йому невідомо, пізніше його викликали в поліцію. До нього в гараж зайшли двоє людей ОСОБА_7 та інший чоловік, разом чи ні сказати не може, скільки людей та на якій горі йому невідомо. На запитання захисника, чи чув він щоб ОСОБА_7 надавав вказівки щодо переправки людей, свідок ОСОБА_23 відповів «ні», ОСОБА_7 просто просив допомогти людям які знаходяться в горах. Більш детально розказати не може, оскільки пройшов великий проміжок часу.
Свідок ОСОБА_22 зазначив, що він є братом ОСОБА_23 , познайомився з ОСОБА_7 в гаражі його брата, знає ОСОБА_7 як таксиста, пам`ятає, що в гараж заходили двоє чоловіків ОСОБА_29 та ОСОБА_25 , питали про снігоход, точної розмови не чув та не пам`ятає, оскілки не звертав уваги, заходили також інші люди. Трохи чув, що в горах є люди які змерзли, просили допомоги. Також ОСОБА_29 питав чи є знайомі люди, які можуть понести в гори їжу, точно за яку винагороду сказати не може, просто вони віддячать за допомогу. Вони ( ОСОБА_23 та ОСОБА_22 ) порадили ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . Що в подальшому відбувалось з людьми та ОСОБА_29 йому не відомо, а взагалі йому зрозуміло, що ОСОБА_29 бажав допомогти людям, відвести їжу та звезти людей з гір. Вказівок від щодо переправки осіб через кордон та грошей від ОСОБА_7 не було.
Обвинувачений ОСОБА_7 погодився з показами свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_22 ..
Відмова прокурора від свідка ОСОБА_32 (яка не була прийнята судом), зміна порядку судового розгляду, перехід до дослідження письмових доказів, а саме вирішено розпочати із заслуховування записів допиту свідків, які були допитані в порядку ст. 225 КПК України.
Судом за клопотанням сторони захисту було вжито всіх визначених КПК України заходів щодо допиту безпосередньо у судовому засіданні свідків  ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , однак останні не з`являлись причин неявки не повідомляли, та примусові приводи останніх не дали результату. 
Свідки  ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , були допитані в ході досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України, 08.11.2023 року ухвалою суду прийнято відмову прокурора від допиту свідків обвинувачення, а саме: ОСОБА_15 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_13 , та визнано недоцільним їх допит під час кримінального провадження та зазначено, що покази зазначених свідків, надані в ході досудового розслідування, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані доказами в кримінальному провадженні. (т. 3 а.с. 31). Крім того, судом при прослуховуванні записів допиту свідків  ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , судом не попереджались про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, а саме за ст. 384-385 КК України.
В судовому засіданні, за клопотання сторони захисту повторно допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_21 ..
Свідок ОСОБА_9 вказав, що впізнав ОСОБА_7 по рисам обличчя, знав його як таксиста. На запитання захисника чи показував ОСОБА_7 напрямок руху, свідок ОСОБА_9 відповів «обвинувачений показав рукою в напрямку гори ОСОБА_26 та сказав п`ятьом людям ідіть за хлопцями, а саме за мною та ОСОБА_25 ». Їжі було не багато, він ( ОСОБА_9 ) дійшов до середини маршруту та повернувся назад, не бачив щоб обвинувачений ОСОБА_7 отримував гроші, ОСОБА_25 довів хлопців. В подальшому дізнався, що люди померзли та за ними з ОСОБА_33 якісь хлопці вже пішли. На запитання прокурора, який був автомобіль, свідок ОСОБА_9 відповів, автомобіль був сірого кольору, марки мерседес, якої моделі не знає, номер автомобілю не пам`ятає, гроші не пропонувались, мова йшла про доставку до готелю, про перетин кордону йому не відомо було, але здогадався пізніше, думав, що люди йдуть для відпочинку, тому вказівка була йти в напрямку гір. На запитання прокурора, яким чином ОСОБА_7 показав шлях, свідок відповів, що ОСОБА_7 сказав і показав щоб йшли у гори, напрямок до готелю не знав, людей яких вів не знав. ОСОБА_7 рукою показав в напрямку гір, гроші не бачив. Вказав йти вгору в напрямку гір, ОСОБА_25 знаходився біля ОСОБА_7 ..
Свідок ОСОБА_21 вказав, що знав ОСОБА_7 як таксиста, стояв з ОСОБА_9 , ОСОБА_25 попросив доставити дрова, сказав що люди бажають відпочити в горах, була сіра машина. ОСОБА_25 та інші п`ятеро людей між собою розмовляли, ОСОБА_7 рухом руки показав куди рухатись, кошти не отримував, йому було відомо, що люди в статусі туристів. Йшов з людьми близько однієї годи, ОСОБА_25 знав шлях візуально, чим займається ОСОБА_25 йому не відомо, розмов про кордон не було та грошей не було.
В судовому засіданні (в режимі відеоконференції) свідки ОСОБА_34 та ОСОБА_14 , яким судом роз`яснено процесуальні права та приведено до присяги, відповідаючи на запитання надали наступні покази.
Свідок ОСОБА_14 вказав, що ОСОБА_7 підібрав його біля вокзалу міста Рахів, підвіз до лісу, зустрілися з провідниками, розплатилися коштами, приїхали з метою перетину кордону, йшли по горах, зранку приїхав ОСОБА_7 машина була сірого кольору, номера не пам`ятає, кінець березня можливо 02.04.2022 року, чи була фішка таксі сказати не може, передавали кошти в сумі 1700 доларів США кожен із нас, які знаходились в автомобілі, інші кошти пересилались на карту, зустрічали троє чоловіків, гроші давались у місті Рахів, більше спілкувався ОСОБА_35 , маршрут тривав біля трьох годин, провідники їх залишили, дороги не знали, зупинились у якомусь будинку, дзвонив дружині, бажав повернутись, пробули в горах два три дні, потім прийшли прикордонники, не змогли незаконно перейти кордон, оскільки не знали дороги та із-за погодних умов, були складені адміністративні матеріали, які вже оплачені, кошти які передали ОСОБА_7 не повернуто, з карти також не повернуто, звертався до Жені про повернення коштів, з ОСОБА_7 не пересікався, був на впізнанні особи та автомобіля, при впізнанні тиску не було. Хто сказав передати кошти саме ОСОБА_36 . Чи була розмова між Вами та ОСОБА_29 ? Розмови не було, особистої вказівки по перетину кордону ОСОБА_7 йому не надавав. Чи спілкувався ОСОБА_29 з провідниками? Все було швидко. Коли пересилали кошти на карту, яке ім`я відображалось? Сказати точно не може пройшло багато часу, мабуть жіноче ім`я, сума переводу 43200 гривень, 03.04.2022 року. В подальшому про передачу грошей мови не було.
Свідок ОСОБА_37 вказала, з метою незаконного перетину кордону, щоб не попасти під мобілізацію, особисто не була знайома з ОСОБА_7 , спілкувалась за наданими контактами, які надав ОСОБА_38 . Коли приїхала за чоловіком не виходила з хостелу, кошти були для незаконного перетину кордону, які не були повернуті. ОСОБА_7 свідок ОСОБА_37 особисто грошові кошти не давала, переводила на карту 40000 гривень. Про те що ОСОБА_7 отримував гроші їй відомо зі слів чоловіка та тих хлопців. Коли не було зв`язку з чоловіком, спілкувалась з ОСОБА_7 , він казав що надіслав людей. Спілкувалась тільки в телефонному режимі, телефон надав ОСОБА_38 . Ідентифікували особу обвинуваченого, оскілки особа з якою спілкувалась по телефону називав себе ОСОБА_39 , також їй надали його адресу проживання АДРЕСА_2 , адресу також надав ОСОБА_38 , назвала номера карток куди перераховувались кошти та номера телефонів, назвала додаткові номера на ім`я ОСОБА_40 та ОСОБА_39 , які їй надавав ОСОБА_38 , зачитала СМС повідомлення. 
08.11.2023 року ухвалою суду прийнято відмову прокурора від допиту свідків обвинувачення, а саме: ОСОБА_15 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_13 , та визнано недоцільним їх допит під час кримінального провадження та зазначено, що покази зазначених свідків, надані в ході досудового розслідування, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані доказами в кримінальному провадженні. (т. 3 а.с. 31)
Судом в судовому засіданні досліджено письмові докази надані стороною обвинувачення, том 1 а.с. 82-250 та том 2 а.с. 1-45, які оголошувались прокурором та досліджувались судом за участі сторін обвинувачення та захисту, висловлювались думки про законність та допустимість доказів, а саме: 
- витягу з ЄРДР № 12022071140000198 на 1 арк.; 
- рапорту слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області  ОСОБА_41 від 23.05.2022 на 1 арк.; 
- постанову про визначення слідчого від 23.05.2022 на 1 арк.;
- постанову про призначення групи прокурорів від 24.05.2022 на 1 арк.; 
- постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 23.05.2022 на 3 арк.; 
- копію повідомлення із Державної прикордонної служби України про виявлення кримінального правопорушення від 05.04.2022 на 3 арк.;
- копію постанови про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування від 06.04.2022 на 1 арк.; 
- копію постанови про призначення групи прокурорів та старшого групи прокурорів від 06.04.2022 на 1 арк.;
- копію доручення оперативному підрозділу від 06.04.2022 на 2 арк.; 
- копію доручення оперативному підрозділу від 06.04.2022 на 2 арк.;
- протокол огляду предметів і документів від 12.04.2022 на 14 арк.;
- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками з додатками, (за участю свідка ОСОБА_42 ) від 06.04.2022 на 3 арк.;
- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками з додатками (за участю свідка ОСОБА_16 ) від 06.04.2022 на 3 арк.; 
- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками з додатками (за
участю свідка ОСОБА_12 ) від 06.04.2022 на 3 арк.;
- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками з додатками (за участю свідка ОСОБА_14 ) від 06.04.2022 на 3 арк.; 
- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками з додатками (за участю свідка ОСОБА_13 )від 06.04.2022 на 3 арк.;
- протокол пред`явлення речі до впізнання за фотознімками з додатками (за участю свідка ОСОБА_15 ) від 06.04.2022 на 3 арк.;
- протокол пред`явлення речі до впізнання за фотознімками з додатками (за участю свідка ОСОБА_16 )від 06.04.2022 на 3 арк.;
- протокол пред`явлення речі до впізнання за фотознімками з додатками (за участю свідка ОСОБА_12 ) від 06.04.2022 на 3 арк.;
- протокол пред`явлення речі до впізнання за фотознімками з додатками (за участю свідка ОСОБА_13 )від 06.04.2022 на 3 арк.;
- протокол пред`явлення речі до впізнання за фотознімками з додатками (за участю свідка ОСОБА_14 ) від 06.04.2022 на 3 арк.;
- постанову про визнання речовими доказами від 10.07.2022 на 2 арк.;
- рапорт о/у СКП Рахівського РВП ОСОБА_43 від 10.04.2022 на 1 арк. до якого додається оптичний диск DVD-R у кількості 1 шт., що запакований у білий паперовий конверт;
- протокол огляду відеозапису від 16.05.2022 на 4 арк.;
- постанову про визнання речовими доказами від 10.07.2022 на 1 арк.; 
- клопотання про проведення обшуку житла та іншого володіння особи на 3 арк.;
- копію ухвали Рахівського районного суду від 20.04.2022 про відмову у задоволенні клопотання про проведення обшуку житла та іншого володіння особи на 2 арк.;
- запит до ТСЦ МВС №2145 від 16.04.2022 на 1 арк.;
- відповідь на запит з ТСЦ МВС №2145 від 20.04.2022 на 2 арк.;
- клопотання про проведення обшуку житла та іншого володіння особи на 3 арк.; 
- копію ухвали Рахівського районного суду від 06.05.2022, про задоволення клопотання про проведення обшуку житла та іншого володіння особи на 3 арк.;
- протокол обшуку від 12.05.2022 на 5 арк до якого додається оптичний диск
DVD-R у кількості 1 шт., що запакований у білий паперовий конверт;
- постанову про визнання речовими доказами від 10.07.2022 на 1 арк.;
- постанову про визнання речовими доказами від 12.05.2022 на 2 арк.;
- квитанцію № 486 про зберігання речових доказів на 1 арк.;
- клопотання про арешт майна на 4 арк.;
- копія ухвали Рахівського районного суду від 19.05.2022 про задоволення клопотання про арешт майна на 3 арк.;
- протокол огляду предметів і документів від 14.05.2022 з додатками на 11 арк.;
- характеризуючі матеріали на ОСОБА_17 на 12 арк.;
- повідомлення про підозру від 24.05.2022 та пам`ятка про процесуальні права на 10 арк.;
- договір про надання правової допомоги з додатком на 3 арк;
- постанову про залучення захисника від 27.05.2022 на 2 арк.;
- постанову про визнання речовими доказами від 10.07.2022 на 1 арк.;
- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками з додатками (за участю свідка ОСОБА_21 ) від 28.05.2022 на 4 арк.; 
- постанову про зміну кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення від 21.06.2022 на 2 арк.;
- витяг з ЄРДР № 12022071140000198 на 1 арк.;
- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення від 21.06.2022 на 4 арк.;
- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками з додатками (за участю свідка ОСОБА_9 ) від 25.06.2022 на 4 арк.; 
- клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під
вартою на 6 арк.;
- запити в КНП «Рахівська РЛ» Рахівської міської ради та відповіді на них на 4 арк.;
- копію ухвали Рахівського районного суду від 07.07.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 8 арк.;
- протокол затримання ОСОБА_44 від 07.07.2022 на 5 арк.;
- копію доручення для надання безоплатної вторинної допомоги затриманій особі на 1 арк.;
- копію квитанції від 07.07.2022 про внесення застави на 1 арк.;
- доручення про відкриття матеріалів кримінального провадження від 11.07.2022 на 1 арк.;
- повідомлення про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів на 1 арк.;
- повідомлення ОСОБА_17 про те, що він не володіє речовими доказами або матеріалами від 11.07.2022 на 1 арк.;
- протокол про надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування на 1 арк.;
- протокол про надання захиснику підозрюваного доступу до матеріалів досудового розслідування на 1 арк.;
- копію ухвали Рахівського районного суду від 08.04.2022, якою задоволено клопотання про проведення допиту свідка ОСОБА_14 у порядку ст. 225 КПК України на 3 арк.;
- копію ухвали Рахівського районного суду від 08.04.2022, якою задоволено клопотання про проведення допиту свідка ОСОБА_15 у порядку ст. 225 КПК України на 2 арк.;
- копію ухвали Рахівського районного суду від 08.04.2022, якою задоволено клопотання про проведення допиту свідка ОСОБА_13 у порядку от. 225 КПК України на 3 арк.;
- копія ухвали Рахівського районного суду від 08.04.2022, якою задоволено клопотання про проведення допиту свідка ОСОБА_12 у порядку ст. 225 КПК України на 3 арк.;
- копію ухвали Рахівського районного суду від 08.04.2022, якою задоволено клопотання про проведення допиту свідка свідка ОСОБА_16 у порядку ст. 225 КПК України на 3 арк.;
- копію вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 20.07.2022 року, яким засуджено ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 332 КК України на 4 арк.; 
- оптичний диск CD-R 700 МБ у кількості 1 шт., що запакований у білий паперовий конверт, на якому містяться допити у порядку ст. 225 КПК України свідка ОСОБА_14 ; свідка ОСОБА_15 ; свідка ОСОБА_13 ; свідка ОСОБА_12 ; свідка ОСОБА_16 , що містяться у папках з файлами «20220411143426», «20220411145228», «20220411152941», «20220412152003», «20220412160956» на вказаному CD-R диску.
Також в судовому засіданні досліджені речові докази, а саме: мобільний телефон, банківська карта, флеш накопичувач та тех. паспорт.
Обвинувачений у судовому засіданні надав покази та надав їх в роздрукованому вигляді (т. 3 а.с. 89-90), а саме: «Вину свою у даному кримінальному провадженні я не визнаю, та хочу надати наступні покази. Я проживаю в АДРЕСА_2 разом з дружиною та неповнолітньою дитиною. До 24.02.2022 року я займався торгівельним бізнесом. Після почату війни, для того щоб мати можливість утримувати сім`ю, так як бізнес не приносив прибутку, я почав надавати послуги у сфері пасажирських перевезень. Як правило, такі послуги я надавав у нічну пору доби на автомобілі, «Мерседес», власником якого є мій старший син ОСОБА_39 . Так в мене на утриманні є батько інвалід, який не може себе самостійно обслуговувати внаслідок ампутації кінцівки, тому вдень, коли моя дружина на роботі, а дочка в школі я здійснював за ним догляд. Незаконним переправленням через державний кордон України я не займався, ніяких грошей не брав. 03.04.2022 року близько 05 години ранку, мені зателефонував невідомий номер, та замовив таксі по маршруту від автовокзалу м. Рахів до ЗОШ № 3 м.Рахів. після отримання замовлення, я одразу виїхав з площі м. Рахова до автовокзалу. До мене в автомобіль сіло п`ятеро людей чоловічої статті. Жодних розмов щодо переправлення через кордон в машині не велося, так як маршрут короткий і його тривалість була не більше п?яти хвилин. Біля школи N? 3 я зупинив автомобіль, пасажири мені оплатили за проїзд 50 гривень,та один із них сказав що їх мають чекати знайомі біля школи N? 3. л рукою показав їм де знаходиться школа сів до автомобіля та поїхав на площу, де очікував на пасажирів. В той же день, близько 07 години ранку, мені зателефонували з номеру телефону за яким викликали таксі, як я потім дізнався, що цей номер належить ОСОБА_45 , який мене повідомив, що вони заблукали в горах, знаходяться в якомусь будинку, без харчів, і чи не маю я когось знайомого щоб їх доправили в місто Рахів. Так як ОСОБА_46 дуже настирливо дзвонив та просив про допомогу, я поїхав в с. Видричка Рахівського району до свого знайомого ОСОБА_47 , який має снігохід та орієнтується в горах, розказав ситуацію яка відбулася та попросив при можливості надати допомогу людям. Розмова з ОСОБА_48 відбувалася в його гаражі, де він ремонтує машини. Під час розмови з ОСОБА_48 до гаража прийшов хлопець якого я візуально впізнаю. Як я пізніше дізнався це був ОСОБА_49 . Він також почав просити ОСОБА_47 щоб позичив йому снігохід для надання допомоги туристам, які заблукали в горах. ОСОБА_50 повідомив нам обом, що снігохід поламаний, тоді ОСОБА_25 спитав чи не знає він людей які орієнтуються в горах щоб доправити туристам продукти харчування та звести їх до ОСОБА_51 . Шміло порадив якихось хлопців, ОСОБА_25 залишився у ОСОБА_47 в гаражі очікувати провідників, я сів до свого автомобіля та повернувся до міста Рахів. Я телефонував ОСОБА_52 і повідомив, що допомога вже в дорозі і більше з ним не спілкувався. Жодних незаконних переправлень осіб я не організовував, нікому порад та вказівок щодо перетину кордону не надавав, грошові кошти я отримав у сумі 50 гривень за перевезення пасажирів, як за послугу таксі.».
Відповідаючи на запитання обвинувачений надав наступні пояснення, до цього всіх цих людей не знав, не бачив та не спілкувався, взаємовідносин ніяких, отримав 50 гривень за послуги таксиста, чоловік перерахував жінці, яка втекла від війни, яку він не знав, прізвище не пам`ятає, він зняв з карти гроші віддав жінці, взагалі з поясненнями свідків згоден, але їх покази не підтверджують, що він хотів незаконно перевести їх за кордон. Свідків ніколи не бачив, з ОСОБА_53 та ОСОБА_25 знайом. Зустрічав свідків біля школи, це були невідомі йому люди, свідки гроші йому не передавали та йому не було відомо куди вони прямують. Під час обшуку у мене ніяких грошей не вилучалось, дійсно йому дзвонив ОСОБА_38 , казав, що їх «кинули» та просив допомоги. При перевезенні людей не їздив до Нової пошти, щодо можливості обмови його зі сторони свідків йому невідомо.
Прокурор ОСОБА_4 у судових дебатах підтримав пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 посилаючись на обставини, викладені в обвинувальному акті, та зазначив наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_17 доказується дослідженими в судовому засіданні доказами наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, а також показаннями свідків допитаних в ході судового розгляду та на стадії досудового розслідування у порядку ст. 225 КПК України. Підстав не вірити свідкам, які були попереджені судом про кримінальну відповідальність та приведені до присяги, немає. Також відсутні будь-які підстави для визнання доказів недопустимими,
недостовірними чи неналежними. Слід зауважити, що для вірної кваліфікації даного кримінального правопорушення важливим є доведення наявності корисливого мотиву, який є його особливо кваліфікуючою ознакою. Відповідно до усталеної судової практики, як учинений із корисливих мотивів злочин кваліфікується у разі, коли винний бажає (зокрема у даному випадку) одержати у зв?язку з цим матеріальні блага для себе (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном). При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок таких своїх дій, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення
злочину. Таким чином, поза розумним сумнівом слід прийти до висновку, що  ОСОБА_7 , маючи у володінні автомобіль, оформлений на ім?я його сина, та використовуючи його для злочинних цілей, знаходячись у салоні вказаного автомобіля ОСОБА_20 отримав від ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,  ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 грошові кошти по 1700 доларів США (від кожного), купюрами по 100 доларів США, що за курсом НБУ на той час складало 49 733,33 грн, у загальній сумі 8500 доларів США, що складало 248 666,65 гривень, за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України заробивши за це грошові кошти в загальній сумі 8500 доларів США. Враховуючи викладене, ОСОБА_20 вірно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені з корисливих мотивів, щодо кількох осіб. Обвинуваченням також зібрано дані, що характеризують особу обвинуваченого. Пом`якшуючі та обтяжуючі обставини - відсутні. При визначенні ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення слід урахувати, що воно є тяжким умисним злочином у сфері недоторканності державного кордону, сприяння незаконному переправленню вчинено щодо 5 осіб, сума незаконної винагороди є порівняно (з іншими відомими випадками) невеликою, однак скоєно в умовах воєнного стану, що суттєво підвищує його суспільну небезпеку. Вину у обвинувачений ОСОБА_20 не визнав, слідству та суду у встановленні. Суспільно корисною працею обвинувачений не займається, ніде не працює, одружений, неповнолітніх дітей не має, на Д-обліках у медичних установах не перебуває, раніше не судимий. Злочин вчинено з використанням транспортного засобу та грошових коштів, до яких слід застосувати спеціальну конфіскацію згідно статей 96-1, 96-2 КК України, а також ОСОБА_17 необхідно позбавити спеціального права - права керування транспортними засобами та конфіскувати належне йому майно, що прямо передбачено санкцією ч. 3 статті 332 КК України. Враховуючи наведене, просить суд визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, ухвалити обвинувальний вирок та призначити покарання: - за ч. 3 ст. 332 КК України - у виді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки та з конфіскацією всього належного майна. Зарахувати в термін відбування покарання строк із часу затримання до часу звільнення у зв`язку із внесенням застави. Речові докази - відповідно до статті 100 КПК України - телефони, флеш накопичувач, блокнот з рукописами, банківську картку повернути власнику, до автомобіля застосувати спеціальну конфіскацію згідно ст.ст.96-1, 96-2 КК України. Також просить обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, а кошти застави після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю. Вказану промову прокурор ОСОБА_4 надав до суду в роздрукованому вигляді (т. 3 а.с. 110-112)
А також вказану промову підтримала прокурор ОСОБА_5 ..
Захисник - адвокат ОСОБА_8 у ході виступу в судових дебатах, зазначила наступне.
Як під час досудового слідства так і в суді ОСОБА_20 вину свою у інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнає, вважає що досудовим слідством та під час судового розгляду не здобуто доказів про будь-яку попередню змову та організацію ним у сприянні перетину державного кордону, так і не доведено корисливий мотив. Досліджені під час судового розгляду справи докази не тільки не підтверджують, але і спростовують вину ОСОБА_54 .. Надаючи оцінку наданим органом досудового розслідування письмовим доказам, слід виходити з наступного, а саме: згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. При цьому, задля визнання особи винною у вчиненні злочину сторона обвинувачення повинна довести перед судом наявність усіх елементів складу відповідного злочину, зокрема його об`єктивної сторони.
У ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.3 ст.332 КК України заперечив та зазначив, що незаконним переправленням через державний кордон України ніколи не займався, ніяких грошей не брав. 03.04.2022 року близько 05 години ранку, йому зателефонував невідомий номер, та замовив таксі по маршруту від автовокзалу м. Рахів до ЗОШ № 3 м. Рахів. Після отримання замовлення, він одразу виїхав з площі м. Рахова до автовокзалу. До його т/з сіло п`ятеро людей чоловічої статті. Всі були одягнені як люди в місті, без туристичних рюкзаків, гірського спорядження. Жодних розмов щодо переправлення через кордон в машині не велося, так як маршрут короткий і його тривалість була не більше п`яти хвилин. Біля школи N? 3 він зупинив автомобіль, пасажири оплатили йому за проїзд 50 гривень Після висадки пасажирів повернувся на автомобілі на площу в м. Рахів, де очікував наступного замовлення. Дійсно на наступний день йому неодноразово телефонували з номеру телефону за яким викликали таксі, як він потім дізнався що цей номер належить ОСОБА_45 та просили надати допомогу заблукалим туристам. В той же день він мав маршрут до с. Видричка Рахівського району , ОСОБА_29 зайшов до свого знайомого ОСОБА_47 , який має снігохід та орієнтується в горах, розказав ситуацію яка відбулася та попросив при можливості надати допомогу людям. Розмова з ОСОБА_55 відбувалася в його гаражі, де він ремонтує машини. Під час розмови з ОСОБА_48 до гаража прийшов хлопець якого він візуально впізнає і як дізнався він пізніше, це був ОСОБА_49 . Він також почав просити ОСОБА_47 щоб позичив йому снігохід для надання допомоги туристам, які заблукали в горах. ОСОБА_50 повідомив нам обом, що снігохід поламаний, тобі ОСОБА_25 спитав чи не знає він людей які орієнтуються в горах що доправити туристам продукти харчування та звести їх до ОСОБА_51 . Шміло порадив якихось хлопців, ОСОБА_29 сів до свого автомобіля та повернувся до міста Рахова. Крім того додав, Що незаконним переправленням через державний кордон України не займався, ніяких грошей не брав. Жодних незаконних переправлень осіб не організовував, нікому порад та вказівок щодо перетину кордону на надавав, грошові кошти отримав у сумі 50 гривень за перевезення пасажирів. Свідки ОСОБА_56 та ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснили, що дійсно  ОСОБА_7 заїздив до них в гараж у квітні місяці 2022 року та просив щоб вони поїхали на снігоході в гори за заблукалими туристами. На питання чи переправляє ОСОБА_20 людей через кордон відповіли, що нічого не знають з цього приводу, так як знають обвинуваченого як таксиста. В той же день до них приходив і ОСОБА_49 , який також просив надати допомогу заблукалим туристам. Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_57 , який на початку квітня місяця 2022 року запропонував йому супроводити декілька людей, через гори,з міста Рахова до кордону з Румунією, поблизу гори Піп ОСОБА_58 , на що він погодився. Так як він не дуже обізнаний з маршрутом, попросив про допомогу ОСОБА_59 ,оскільки той займається випасанням худоби у даній місцевості і добре в ній орієнтується, на що останній погодився. Так,03 квітня 2022 року ,він разом з ОСОБА_60 та автомобілі ОСОБА_61 під?їхали до №3 школи в м. Рахові де очікували людей, яких повинні були супроводити в гори. Людей привіз автомобіль марки «мерседес Бенц» сірого кольору, за кермом якого був ОСОБА_7 , якого він знає як таксиста. Жодних вказівок або грошей коштів ОСОБА_62 ні йому ні ОСОБА_63 не надавав. Організацією супроводу людей в гори займався ОСОБА_49 . Свідок ОСОБА_64 у судовому засіданні надав аналогічні пояснення. Допитаний в режимі відео конференції свідок ОСОБА_65 та  ОСОБА_66 пояснили, що ОСОБА_67 знають як водія таксі який підвозив ОСОБА_68 та інших осіб з площі в м.Рахові до № 3 школи. Жодних домовленостей щодо переправлення через державний кордон із обвинуваченим не вели, кошти перераховували на картковий рахунок на ім?я ОСОБА_69 . Організацією проживання та переправлення займався ОСОБА_70 ,який тримав телефонний зв`язок з людьми, які повинні були переправити ОСОБА_68 через державний кордон. Необхідно відмітити, що у ході судового розгляду сторона обвинувачення відмовилась від допиту свідків ОСОБА_16 ,  ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_12 . Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.11.2023 року таку відмову прийнято, а покази зазначених свідків, надані в ході досудового розслідування, які не були предметом безпосереднього дослідження суду не можуть бути визнанні доказами у кримінальному провадженні. Отже, в судовому засіданні було допитано шість свідків.Жоден з допитаних свідків, не впізнали, не бачили та не ідентифікували обвинуваченого як особу, яка організовувала незаконне переправлення осіб через державний кордон України, підвозила чи допомагала в інший спосіб незаконно перетнути державний кордон. Покази свідків повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, наданими стороною обвинувачення, що були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження, однак, такі покази, як і інші досліджені у ході судового слідства матеріали кримінального провадження жодним чином не підтверджують наявність в діях ОСОБА_71 корисливого мотиву, не доводять тримання самим обвинуваченим будь-яких матеріальних благ або іншої користі за вчинення яких-небудь протиправних дій. В ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведено факт отримання обвинуваченим грошей за переправлення осіб за кордон та такі кошти не вилучалися в ході досудового слідства, отже така кваліфікуюча обставина, як вчинення з корисливих міркувань не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. Окрім цього з досліджених судом протоколів огляду телефонів та інших документів з фотосвітлинами до них висвітлено з`єднання абонетів, які не містять жодних посилань чи доказів пов`язаних з обвинуваченим як особи, яка мала намір переправити їх за кордон особисто чи за допомогою інших осіб. Стосовно досліджених в судовому засіданні постанов Рахівського районного суду Закарпатської області про притягнення осіб, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУПА, то , такі постанови підтверджують лише факт спроби незаконного перетину державного кордону зазначеними особами. При цьому, ці особи під час судового розгляду не допитувались, що унеможливило встановити наявність корисливого мотиву саме в діях ОСОБА_72 під час організації їх переправлення через державний кордон України. Отже, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_73 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме в: організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України; сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені способом, небезпечним для життя для здоров`я осіб, яких незаконно переправляли через державний кордон України, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. Частиною 3 ст. 27 КК України визначено, що організатором є особа, яка організувала вчинення кримінального правопорушення (кримінальних правопорушень) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа, яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування кримінально протиправної діяльності організованої групи або злочинної організації.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, жодного взаємозв`язку ОСОБА_67 з провідниками про яких зазначає сторона обвинувачення в обвинувальному акті, не зазначено, під час судового розгляду не встановлено та не доведено. Більш того, як зазначалось вище, організація - це дії, спрямовані на здійснення певних заходів, розроблення їх підготовки і проведення. Однак, в ному виразилась саме організація, в обвинувальному акту не зазначено, а прокурором не доведено, що ОСОБА_74 вчиняв дії, спрямовані на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон. В обвинувальному акті не вказано, під час судового розгляду прокурором не зазначено, які саме поради та кому надавав ОСОБА_62 . В обвинувальному акті не вказано, під час судового розгляду прокурором не зазначено, які саме вказівки та кому надавав ОСОБА_62 . В обвинувальному акті не вказано, під час судового розгляду прокурором не зазначено, які саме засоби та кому надавав ОСОБА_62 . Крім того, ОСОБА_29 інкримінується вчинення вказаних дій за попередньою змовою групою осіб, однак не зазначено та не вказано, хто входив в вказану групу осіб, їх ролі, а з досліджених доказів жодного прямого чи непрямого доказу організованої групи та зв?язку між особами не встановлено. Отже, не доведено вчинення будь-яких дій обвинуваченим, спрямованих на сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб. Тому вважаю, що надані стороною обвинувачення докази, не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку суду з огляду на обставини, які зазначені вище, та враховуючи наступні норми чинного законодавства.
Серед засад кримінального провадження за змістом статті 7 КПК України є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Згідно зі статтею 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи наведене, посилаючись постанви Пленему Верховного Суду України та норми КПК України, просить ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 332 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого - скасувати. Внесену заставу повернути заставодавцю. Скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Рахівського районного суду. Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Вказану промову захисник надала до суду в роздрукованому вигляді (т. 3 а.с. 113-118, 198-203)
Позицію сторони захисту щодо неналежності та недопустимості доказів та відсутності з цих підстав складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України в діях ОСОБА_7 , суд відхиляє з наведених вище підстав.
Відповідно до вимог ст.7 КПК України, серед основних засад кримінального провадження є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Вказана норма повністю узгоджується зі ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. 
Така ж норма міститься і у п. 19 Пленуму Верховного суду України №9 від 01.06.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Дослідивши матеріали кримінального провадження у сукупності з доказами, наданими стороною обвинувачення, заслухавши пояснення обвинуваченого, виступ прокурора та захисника – адвоката обвинуваченого в ході судових дебатів, суд приходить до наступного висновку.
Аналізуючи встановлені судом в ході судового слідства обставини, які ґрунтуються на доказах, суд вважає, що в діях ОСОБА_7 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 332 КК України, а дії обвинуваченого кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.3 ст. 332 КК України, не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства, оскільки в ході судового слідства з досліджених в сукупності письмових доказів та показань свідків, обвинуваченого, судом не встановлено кваліфікуючих ознак ч. 3 ст. 332 КК України, а саме таких як: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, надання засобів для незаконного переправлення через державний кордон України, вчинення таких дій з корисливих мотивів.
За таких підстав суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 332 КК України як сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб щодо кількох осіб, що підтверджується показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 в сукупності з письмовими доказами.
Як в ході досудового, так і в ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведено факт отримання ОСОБА_7 грошей чи матеріальної винагороди за переправлення особи через державний кордон, такі грошові кошти не вилучалися в ході досудового слідства, вказане також вбачається з показів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_75 які вказали, що безпосередньо обвинуваченому ОСОБА_7 гроші не передавали та особисто з обвинуваченим не спілкувались, а тому така кваліфікуюча обставина, як вчинення з корисливих мотивів не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, як і інші кваліфікуючі ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 332 КК України, які зазначені вище. 
Відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
В судовому засіданні також досліджено документи, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , так, згідно з довідкою ВОІ УМВС України ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягався, згідно з довідками, виданими КНП «Рахівська районна лікарня» ОСОБА_7 на обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, характеризується задовільно.
При обранні виду і міри покарання ОСОБА_7 суд враховує дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки скоєного, наслідки, його поведінку до і після скоєного кримінального правопорушення, вік, стиль життя, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, тяжких наслідків від вчинених ОСОБА_7 діянь не настало, матеріальна шкода не завдана.
Згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено пом`якшуючих обставин.
Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом також не встановлено.
Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_7 належить до категорії тяжких злочинів.
Підстав для застосування вимог ст. 69, а також ст. 69-1 КК України суд не вбачає. 
На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, керуючись принципами гуманності та справедливості судового рішення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 332 КК України, у виді позбавлення волі, що прямо передбачено санкцією вказаної частини статті.
Дані про особу ОСОБА_7 , його соціальний стан, задовільна характеристика, відсутність судимостей, у сукупності дають суду підстави для застосування у відношенні ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України. 
Крім того данні про особу ОСОБА_7 та його поведінка під час судового слідства, дають суду підстави вважати, що послідуюче виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 76 КК України. 
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для його послідуючого виправлення та перевиховання.
Цивільний позов не заявлено. 
Судові витрати відсутні. 
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 обирався ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.07.2022 року у вигляді тримання під вартою, який 07.07.2022 замінено на заставу у розмірі 52000 гривень, в подальшому окремих клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило. 
Долю речових докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, щодо автомобіля марки й моделі «Мерседес Бенц» з д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , такий слід залишити в розпорядженні власника, оскільки відповідно до ухвали суду від 16.02.2023 року, вказаний автомобіль передано на відповідальне зберігання з правом користування та з позбавленням права на відчуження, власнику.
Ухвалу про накладення арешту на майно, що був накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.05.2022, слід скасувати. 
Підстави для конфіскації автомобіля та всього належного ОСОБА_7 майна, відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.
На підставі статті 75 КК України, в частині основного покарання у виді позбавлення волі, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України покласти нагляд за засудженим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави залишити до набрання вироком законної сили без змін.
Після набрання вироком законної сили та припинення запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 52000,00 гривень у відповідності до ч. 11 ст. 182 КПК України повернути заставодавцю.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.05.2022 року.
Після набрання вироком законної сили, речові докази:
-DVD-R диск 4,7 GB, який містить папку «332 ч. 1 rux avto» з 15 файлами формату MP4; DVD-R диск 4,7 GB, із файлами «00016.MTS», «00017.MTS», залишити при матеріалах кримінального провадження;
-мобільний телефон марки «NOKIA» з ІМЕІ 1 НОМЕР_4 та ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , банківську картку "Приватбанк" № НОМЕР_5 , флеш-накопичувач TG 4GB, записник з обкладинкою зеленого кольору, які перебували у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути власнику; автомобіль марки й моделі «Мерседес Бенц» з д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - залишити в розпорядженні власника.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку слід вручити негайно, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку та ознайомитися з журналом судового засідання. 

Суддя: ОСОБА_1