ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року м. Дніпро Справа № 904/5648/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач) 
суддів: Верхогляд Т.А., Мороза В.Ф.,
при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Золотарьова Я.С.) від 23.09.2025 р. у справі № 904/5648/24

за позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «АБВ-КОМБІ», м. Дніпро
відповідача-2: ОСОБА_2 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
відповідача-3: ОСОБА_3 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, визнання недійсним статуту в новій редакції, скасування запису про державну реєстрацію, -   

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. у справі № 904/5648/24 позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю “АБВ-КОМБІ”, відповідача-2: ОСОБА_2 , відповідача-3: ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, визнання недійсним статуту в новій редакції, скасування запису про державну реєстрацію – залишено без розгляду.
Не погодившись з цією ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_1 , в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. у справі № 904/5648/24 та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не врахував доводи позивачки та її представника про поважні причини їх неприбуття у судове засідання. Апелянт стверджує, що, як позивачка, так і її представник об`єктивно не могли бути присутніми у судовому засіданні 23.09.2025 р. саме з поважних причин, які не були досліджені в повному обсязі судом першої інстанції. Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною і необґрунтованою, оскільки порушені права позивачки та її представника на справедливий розгляд справи та доступ до правосуддя.
Також, апелянт не погоджується із зазначенням судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про відсутність підпису (власноручного або електронного) на ордері адвоката. Апелянт стверджує, що суд не врахував, що копія ордеру є додатком до клопотання адвоката про відкладення справи, яке було подане через систему “Електронний суд” та скріплене електронним підписом.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. у справі № 904/5648/24, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 25.02.2026 р. 
Сторони не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку своїх представників, про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Від відповідачів-1, 2, 3 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли заяви, в яких відповідачі зазначили про свою незгоду з доводами апеляційної скарги та повідомили апеляційний суд про неможливість бути присутніми у судових засіданнях, просили розгляд справи проводити без їх участі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Враховуючи приписи ст. 202 ГПК України, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представників сторін.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2024 р. ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю “АБВ-КОМБІ”, відповідача-2: ОСОБА_2 , відповідача-3: ОСОБА_3 , в якому просила суд:
- визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “АБВ-КОМБІ” (ідентифікаційний код 30816192; місцезнаходження: Україна, 49052, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Челябінська, будинок 1) від 17 січня 2020 року, оформлене протоколом № 15, про виключення померлого учасника ОСОБА_4 , перерозподіл часток статутного капіталу Товариства, затвердження нової редакції статуту Товариства;
- визнати недійсним статут Товариства з обмеженою відповідальністю “АБВ-КОМБІ” (ідентифікаційний код 30816192; місцезнаходження: Україна, 49052, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Челябінська, будинок 1), затверджений рішенням загальних зборів учасників Товариства від 17 січня 2020 року, оформлене протоколом № 15, зареєстрований державним реєстратором Глеюватської сільської ради Криворізького району Волос О.В. 30.01.2020 року 08:34:14, реєстраційний номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 12241050011008455;
- зобов`язати державного реєстратора будь-якого органу (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України) скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Товариство з обмеженою відповідальністю “АБВ-КОМБІ” (ідентифікаційний код 30816192; місцезнаходження: Україна, 49052, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Челябінська, будинок 1), внесений державним реєстратором Глеюватської сільської ради Криворізького району Волос О.В. 30.01.2020 року 08:34:14, реєстраційний номер запису 12241050011008455 (Інші зміни. Зміна відомостей про органи управління юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи (у разі зазначення його в установчих документах). Зміна органу управління. Зміна складу або інформації про засновників. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи);
- витребувати від учасника Товариства з обмеженою відповідальністю “АБВ- КОМБІ” ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь учасника Товариства з обмеженою відповідальністю “АБВ-КОМБІ” ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) частку в розмірі - 14,54 % (чотирнадцять цілих п`ятдесят чотири сотих відсотків) статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю “АБВ-КОМБІ” (ідентифікаційний код 30816192; місцезнаходження: Україна, 49052, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Челябінська, будинок 1);
- визначити розмір часток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю “АБВ КОМБІ” (ідентифікаційний код30816192; місцезнаходження: Україна, 49052, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Челябінська, будинок 1) наступним чином:
- ОСОБА_2 - 47,22 % статутного капіталу, що становить 266 805,00 грн;
- ОСОБА_3 - 32,78 % статутного капіталу, що становить 185 195,00 грн;
- ОСОБА_1 - 20,00 % статутного капіталу, що становить 113 000,00 грн та зобов`язати державного реєстратора будь-якого органу (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України) внести відповідні зміни в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2025, 11.03.2025, 01.04.2025, 22.04.2025, 13.05.2025 та 12.06.2025 відкладено підготовче засідання на 20.02.2025, 01.04.2025, 22.04.2025, 13.05.2025, 12.06.2025 та 09.07.2025 відповідно. 
09.07.2025 призначене підготовче засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Золотарьової Яни Сергіївни у відпустці.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025 призначено підготовче засідання на 06.08.2025. Визнано явку сторін в підготовче засідання обов`язковою.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 03.09.2025.
В судове засідання 03.09.2025 позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Подала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2025 відкладено розгляд справи на 23.09.2025. Визнано явку позивача – ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою.
У судове засідання 23.09.2025 позивачка повторно не з`явилась. Представник позивачки також в судове засідання не з`явився.
При цьому 23.09.2025 від представника позивача – адвоката Зеленяк Є.С., надійшло клопотання, в якому він просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату. 
Розглянувши клопотання представника позивача про відкладення судового засідання, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення та ухвалою від 23.09.2025 р. у справі № 904/5648/24 позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю “АБВ-КОМБІ”, відповідача-2: ОСОБА_2 , відповідача-3: ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, визнання недійсним статуту в новій редакції, скасування запису про державну реєстрацію – залишив без розгляду.
Як вбачається зі змісту вищенаведеної ухвали, яка і є предметом апеляційного оскарження, у якості підстави для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 місцевий господарський суд навів частину 4 статті 202, пункт 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (позивач чи його представник не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності).
Проте судова колегія не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для залишення позовної заяви позивача у справі без розгляду, з огляду на наступне.
За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Згідно зі статтею 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.
Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. 
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21 зазначено, що правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.
При цьому об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наголосила, що зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання або неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.
Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 сформовано висновок щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України без встановлення заборон чи обмежень судам у кожному конкретному випадку надавати оцінку діям сторін у справі та іншим обставинам, зокрема з урахуванням введення воєнного стану в Україні, і відповідно визначати подальші процесуальні дії, які суди повинні вчинити для розгляду кожної конкретної справи.
Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 02.10.2024 у справі № 911/3092/23 підкреслив, що: судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору, шляхом винесення відповідного судового рішення з метою захисту прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, що узгоджується із нормою частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; тлумачення частини четвертої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, за яким її приписи застосовуються буквально, не зважаючи на процесуальну єдність стадії розгляду справи по суті та її безперервність, що виражається у послідовному здійсненні процесуальних дій судом, може привести до нерозумного результату, за яким навіть у разі відсутності позивача на оголошенні рішення суду це формально може бути сприйнято як підстава залишення позову без розгляду.
Отже, вирішуючи питання про можливість застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України як підстави для залишення позову без розгляду, суд повинен виходити з комплексного, а не формального підходу до оцінки поведінки позивача.
Зазначені норми, безумовно, визначають процесуальні передумови для застосування такого заходу у разі встановлення в їх сукупності трьох ключових обставин: належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання, його неявки без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності. Водночас їхнє буквальне тлумачення, і відповідно застосування, не розкриває повного змісту правового регулювання і не може застосовуватися ізольовано від загальних засад господарського процесу, які визначають спрямованість судового процесу на досягнення реального, а не формального правосуддя.
У цьому контексті залишення позову без розгляду має розглядатися саме як виняткова процесуальна дія, що не спрямована на покарання сторони за формальну неявку, а покликана забезпечити ефективність та дисципліну судового процесу, запобігаючи зловживанню процесуальними правами. Тому суд, ухвалюючи рішення про застосування вказаних норм, повинен не лише констатувати саме факт неявки позивача, а й оцінити його процесуальну активність у цілому, зокрема, чи добросовісно він реалізовував свої права, чи виконував обов`язки, і чи свідчить його поведінка про реальну зацікавленість у вирішенні спору або, навпаки, про свідому пасивність.
Інакше кажучи, господарський суд може залишити позов без розгляду лише тоді, коли в їх сукупності встановлено всі передбачені законом умови, а з матеріалів справи не вбачається ознак процесуальної зацікавленості позивача та/або виявлено недобросовісне користування ним процесуальними правами. Формальне ж дотримання лише трьох вищенаведених умов без оцінки загальної динаміки процесуальної поведінки сторони не може вважатися достатньою підставою для ухвалення рішення про залишення позову без розгляду.
Отже, оцінка добросовісності поведінки сторони становить обов`язковий елемент судового аналізу при вирішенні питання про залишення позову без розгляду. Її відсутність зводить застосування відповідних норм до прояву процесуального формалізму, що нівелює завдання господарського судочинства забезпечити справедливий, ефективний і змістовний захист порушених прав.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 03.09.2025.
В судове засідання 03.09.2025 позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Подала клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначила про розірвання в односторонньому порядку адвокатом Перепилицею Л.Л. укладеного з позивачкою договору про надання правової допомоги № 27/11 від 27.11.2024, через що позивачка тимчасово залишилась без професійної правової допомоги і на той час не мала змоги самостійно вести справу, у зв`язку з чим просила відкласти розгляд справи на іншу дату.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2025 відкладено розгляд справи на 23.09.2025. Визнано явку позивача – ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою. В ухвалі суду від 03.09.2025 зазначено, що позивачем не наведено причин неможливості укладення договору про надання правової допомоги з іншим адвокатом, зважаючи на те, що за інформацією, наданою самою позивачкою попередній договір розірвано 07.08.2025, тоді як судове засідання призначено на 03.09.2025. До того ж позивачка особисто також не з`явилась в судове засідання і причини такої неявки суду не повідомила. Тому суд першої інстанції визнав клопотання позивачки про відкладення розгляду справи необґрунтованим.
У судове засідання 23.09.2025 ні позивачка, ні її представник не з`явились.
При цьому 23.09.2025 від представника позивачки – адвоката Зеленяк Є.С., до суду першої інстанції надійшло клопотання, в якому він просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату. Клопотання було обґрунтовано тим, що в інтересах позивача ОСОБА_1 діяла адвокат Перепилиця Л.Л. на підставі договору про надання правової допомоги № 27/11 від 27.11.2024. Адвокат Перепилиця Л.Л. в односторонньому порядку розірвала зазначений договір, направивши позивачці лист від 07.08.2025. Відповідно, позивачка залишилась без професійної правової допомоги і не могла самостійно вести справу. 10.09.2025 року між Адвокатським об`єднанням «ТЕЙС» та ОСОБА_1 було укладено договір № 10/09/25 про надання правової допомоги через призначення для надання правової допомоги адвоката Зеленяка Єгора Сергійовича. Також у цьому клопотанні вказано про те, що відповідно до довідки № 67 КНП «Криворізька міська лікарня № 3» КМР Левандовська С.В. знаходиться на лікуванні в 1-му терапевтичному відділенні з 18.09.2025 по 22.09.2025 та їй рекомендовано продовжити стаціонарне лікування в КНП «Криворізька міська лікарня № 3» КМР. Таким чином, станом на 23.09.2025 позивачка знаходиться на стаціонарному лікуванні та не може прибути в судове засідання.
Також, адвокат Зеленяк Є.С. в клопотанні про відкладення розгляду справи зазначив, що він є представником у справі № 212/5367/25, в якій ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.08.2025 розгляд по суті призначено на 14:00 год. 23 вересня 2025 року в приміщенні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Таким чином за об`єктивних та поважних причин позивачка та її представник не можуть з`явитись в судове засідання 23.09.2025.
Розглянувши клопотання представника позивача про відкладення судового засідання, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення та ухвалою від 23.09.2025 р. у справі № 904/5648/24 позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю “АБВ-КОМБІ”, відповідача-2: ОСОБА_2 , відповідача-3: ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, визнання недійсним статуту в новій редакції, скасування запису про державну реєстрацію – залишив без розгляду.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка двічі не з`явилася в судові засідання, хоча була належним чином повідомлена про час та місце такого засідання.
Так, визнаючи неповажними причини неявки особисто позивачки в судове засідання, суд першої інстанції зазначив, що не з`явившись в судове засідання 03.09.2025 позивачкою було у відповідній заяві вказано про те, що вона тимчасово залишилась без професійної правової допомоги. Водночас позивачкою не наведено причин неможливості укладення договору про надання правової допомоги з іншим адвокатом, зважаючи на те, що за інформацією, наданою самою позивачкою попередній договір розірвано 07.08.2025, тоді як судове засідання призначено на 03.09.2025, тобто майже через місяць після розірвання попереднього договору. До того ж позивачка 03.09.2025 особисто також не з`явилась в судове засідання і причини такої неявки суду не повідомила.
В судове засідання 23.09.2025 позивачка повторно не з`явилася. Позивачкою надано довідку № 67 КНП «Криворізька міська лікарня № 3» КМР, в якій зазначено, що ОСОБА_1 знаходиться на лікуванні в 1-му терапевтичному відділенні з 18.09.2025 по 22.09.2025, рекомендовано продовжити стаціонарне лікування. Доказів того, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні 23.09.2025 матеріали справи не містять. Крім того, у наданій позивачкою довідці не зазначено, чи перебуває вона з 18.09.2025 по 22.09.2025 саме на стаціонарному лікуванні.
Щодо надання оцінки обставинам неприбуття у судове засідання 23.09.2025 представника позивачки суд першої інстанції вказав на те, що станом на час укладення договору № 10/09/25 від 10.09.2025 про надання правової допомоги, позивачка була обізнана про те, що судове засідання у цій справі призначено на 23.09.2025. Відповідно вона мала повідомити про це як адвокатське об`єднання "ТЕЙС", так і особисто адвоката Зелезняка Є.С.
В свою чергу, адвокатське об`єднання «ТЕЙС» для надання правової допомоги призначило адвоката Зеленяка Єгора Сергійовича, який також був обізнаний про те, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.08.2025 розгляд по суті призначено 23 вересня 2025 року в приміщенні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Тобто, адвокат Зеленяк Єгор Сергійович під час укладення договору про надання правової допомоги 10.09.2025 вже був обізнаний про призначення судового засідання по цивільній справі № 212/5367/25 на туж саме дату, що й судове засідання у цій справі.
Отже, суд першої інстанції виснував, що надання представником позивача переваги одному судовому засіданню перед іншим не є поважною причиною неявки в судове засідання. Водночас суд зазначив, що позивачка не вказала будь-яких поважних причин, чому вона, уклавши договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням не змогла забезпечити участь іншого представника такого об`єднання по цій справі.
Крім того, суд першої інстанції звернув увагу, що до заяви про відкладення судового засідання, адвокат Зеленяк Єгор Сергійович додав ордер на надання правничої допомоги № 1427367 від 22.09.2025, який не містить підпису ані власноруч, ані електронного підпису.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність усіх передбачених частиною четвертою статті 202 та пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
Проте, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що залишення позову без розгляду на підставі вказаних норм процесуального закону можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору (висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.09.2019 р. у справі № 910/498/18, від 18.03.2021 р. у справі № 911/802/20, від 23.06.2021 р. у справі № 917/531/19, від 17.05.2023 р. у справі № 910/23821/15).
Водночас судова колегія вважає, що вищенаведені обставини перебігу розгляду справи № 904/5648/24 в суді першої інстанції свідчать про те, що позивачка діяла добросовісно, послідовно реалізовувала належні їй процесуальні права та вживала заходів для належного захисту свого порушеного права у межах господарського судочинства.
Так, як вбачається з оскаржуваної ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. у справі № 904/5648/24, під час розгляду справи судом першої інстанції позивачка займала активну позицію: подавала до суду відповідь на відзив та заперечення на пояснення відповідача, зверталася до суду з клопотаннями, брала участь у судових засіданнях тощо.
Отже, неявка позивачки у судові засідання 03.09.2025 і 23.09.2025 не може бути оцінена як систематична або така, що має на меті затягування розгляду справи, оскільки до цього моменту позивачка або її представник брали участь у судових засіданнях, забезпечували подання заяв, клопотань, заперечень та доказів.
Так, як вже було зазначено вище, позивачка не з`явилася у призначене на 03.09.2025 судове засідання. 02.09.2025 позивачка подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначила про розірвання в односторонньому порядку адвокатом Перепилицею Л.Л. укладеного з позивачкою договору про надання правової допомоги № 27/11 від 27.11.2024, через що позивачка тимчасово залишилась без професійної правової допомоги і на той час не мала змоги самостійно вести справу, у зв`язку з чим просила відкласти розгляд справи на іншу дату. На підтвердження вказаних обставин позивачка надала суду надісланий їй адвокатом лист від 07.08.2025 р. про розірвання договору. Також, в матеріалах справи міститься подана 10.08.2025 ОСОБА_5 до суду першої інстанції заява, в якому повідомляється про розірвання укладеного з позивачкою договору про надання правової допомоги № 27/11 від 27.11.2024 та припинення Перепелицею Л.Л. повноважень як адвоката / представника ОСОБА_1 по справі № 904/5648/24.
Договір № 10/09/25 про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «ТЕЙС» укладено позивачкою 10.09.2025 р., тобто вже після судового засідання, призначеного на 03.09.2025 р. Отже, станом на день цього засідання позивачка тимчасово залишилась без професійної правової допомоги і на той час не мала змоги самостійно вести справу, що, на переконання судової колегії, є поважною причиною для відкладення судового засідання.
Надаючи оцінку обставинам неприбуття позивачки та її представника в судове засідання 23.09.2025 судова колегія зазначає таке.
Як вже було зазначено вище 23.09.2025 від представника позивачки – адвоката Зеленяк Є.С., до суду першої інстанції надійшло клопотання, в якому він просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату. 
Клопотання було обґрунтовано, зокрема, тим, що позивачка з 18.09.2025 по 22.09.2025 знаходиться на лікуванні в 1-му терапевтичному відділенні КНП «Криворізька міська лікарня № 3» КМР, на підтвердження чого до клопотання додана довідка № 67, видана вказаним медичним закладом.
І хоча з вказаної довідки вбачається знаходження позивачки на лікуванні по 22.09.2025, тобто до призначеного судом засідання, проте в ній зазначено про рекомендацію продовжити лікування, що об`єктивно дає підстави вважати, що лікування могло буди продовжене і після 22.09.2025, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.
Водночас судова колегія відмічає, що в довідці № 67 зазначено про рекомендацію продовжити саме стаціонарне лікування, на що також не звернув увагу місцевий господарський суд, дійшовши хибного висновку, що у наданій позивачкою довідці не зазначено чи перебуває вона саме на стаціонарному лікуванні.
Апелянтом до Центрального апеляційного господарського суду була надана виписка із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , з якої вбачається, що позивачка знаходилася на стаціонарному лікуванні в 1-му терапевтичному відділенні КНП «Криворізька міська лікарня № 3» КМР з 18.09.2025 по 26.09.2025, яка з об`єктивних причин не могла бути надана до суду першої інстанції до постановлення оскаржуваної ухвали, адже така виписка видається виключно після виписки хворого зі стаціонарного лікування.
Отже, судова колегія констатує, що позивачка не могла бути присутньою у судовому засіданні 23.09.2025 р. з поважних причин, які не були належним чином досліджені судом першої інстанції.
Окрім цього, адвокат Зеленяк Є.С. в клопотанні про відкладення розгляду справи зазначив, що він є представником у справі № 212/5367/25, в якій ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.08.2025 розгляд по суті призначено на 14:00 год. 23 вересня 2025 року в приміщенні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 
Судова колегія звертає увагу, що дату слухання на 23.09.2025 р. у цивільній справі № 212/5367/25 було призначено за погодженням з адвокатом 28.08.2025 р., про що свідчить долучена до клопотання про відкладення розгляду справи судова повістка, тобто раніше постановлення ухвали від 03.09.2025 р. у справі № 904/5648/24 про відкладення розгляду справи на 23.09.2025р. Як зазначено адвокатом Зеленяком Є.С., справа № 212/5367/25 стосується отримання одноразової грошової допомоги матір`ю внаслідок загибелі сина при участі у заходах з оборони України. З урахуванням погодженням адвокатом дати судового засідання у справі № 212/5367/25, його неявка в це судове засідання потенційно могла бути проявом неповаги до суду.
Також, судова колегія враховує, що для повноцінного та компетентного представлення інтересів позивачки у справі № 904/5648/24 адвокату був потрібен час для ознайомлення з матеріалами справи, про що також було зазначено в клопотанні про відкладення розгляду справи.
Таким чином, судова колегія вважає, що представник позивачки – адвокат Зеленяк Є.С., як і сама позивачка, за об`єктивних та поважних причин не міг з`явитись в судове засідання у справі № 904/5648/24, призначене на 23.09.2025 р.
Разом з тим, судова колегія зауважує, що висновок суду першої інстанції про неповажність причин неявки позивачки та її представника у судове засідання 23.09.2025 р. не спростовують добросовісність поведінки позивача та не свідчать про зловживання ними процесуальними правами. Сам факт подання клопотання про відкладення розгляду справи свідчить, що позивачка та її представник не ігнорували судовий розгляд, а завчасно повідомили суд про обставини, які перешкоджають участі в засіданні, та реалізували передбачене процесуальним законом право звернутися із відповідним клопотанням.
Висновок суду першої інстанції про те, що зазначені причини неявки є неповажними, є лише оцінкою суду щодо застосування пункту 2 частини другої статті 202 ГПК України в конкретній процесуальній ситуації. Однак така оцінка не означає автоматично, що сторона діяла недобросовісно, оскільки добросовісність поведінки визначається не лише результатом розгляду клопотання, а загальною спрямованістю дій сторони, їх послідовністю та відсутністю наміру перешкодити розгляду справи.
Крім того, колегія суддів відзначає, що судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою. Тобто реалізація відповідної дискреції суду щодо кваліфікації наведених учасником судового процесу у клопотанні про відкладення судового розгляду обставин має здійснюватися індивідуально з урахуванням принципу верховенства права. Це зумовлено тим, що сама концепція верховенства права передбачає суд як найдієвійший інструмент її застосування, адже тільки суд може вийти за межі формального права та визначити доцільне та належне регулювання в кожній конкретній ситуації. При цьому для цілей дотримання принципу верховенства права суд повинен обирати такий варіант вирішення клопотання про відкладення судового засідання, який є максимально доцільним та справедливим у відповідній ситуації, а обраний ним процесуальний наслідок розгляду відповідного клопотання, як результат реалізації наданих йому дискреційних повноважень, завжди вимагає мотивації зробленого вибору.
Такі висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 липня 2022 року у справі № 260/4504/20, від 18 серпня 2022 року у справі № 420/9173/21 та від 03.02.2026 у справі № 380/24311/23.
Таким чином, колегія суддів здійснивши аналіз процесуальних дій позивачки у справі № 904/5648/24 в їх сукупності дійшла висновку, що позивачка поводилася добросовісно, діяла відкрито та послідовно, активно брала участь у розгляді справи, подавала процесуальні документи у відповідь на дії інших учасників справи, надавала докази та завчасно повідомляла суд про обставини, які перешкоджають явці самої позивачки та її представника, що в свою чергу свідчить про добросовісне користування позивачкою наданими процесуальними правами та реальну зацікавленість у результаті розгляду справи. За таких обставин, поведінка позивачки не може бути розцінена як свідчення втрати інтересу до судового процесу.
Судова колегія також звертає увагу, що у відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).
Згідно з частинами 1, 7 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.
Проте, залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 з підстав нез`явлення представника позивача у судове засідання, суд першої інстанції не взяв до уваги зазначених вище норм національного та міжнародного права, а також практики Європейського суду з прав людини, а тому, на переконання судової колегії, такий висновок суду є помилковим.
Судова колегія вважає, що залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 за наведених в оскаржуваній ухвалі підстав та за існування обставин, що свідчать про поважні причини неявки в судове засідання позивачки та її представника, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму.
Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає, що причина неявки позивачки та її представника в судове засідання 23.09.2025 не може вважатися неповажною, з матеріалів справи не вбачається ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, а тому у місцевого господарського суду були відсутні передбачені статтями 202, 226 ГПК України правові підстави для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 .
За наведених обставин та з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. у справі № 904/5648/24, як такої, що постановлена з неповним з`ясуванням обставин справи та порушенням норм процесуального права, з переданням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції не здійснюється розгляд справи по суті спору, розподіл судових витрат пов`язаних зі сплатою апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги має бути здійснений судом першої інстанції у відповідності до ст. 129 ГПК України за наслідками вирішення спору. 
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. у справі № 904/5648/24 – задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 р. у справі № 904/5648/24 – скасувати.
Справу № 904/5648/24 передати для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 09.03.2026 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко 

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.Ф. Мороз