Справа № 215/5834/25
2/215/469/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:головуючого судді Камбул М.О., 
при секретарі судового засідання – Савельєвої Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шоста Криворізька державна нотаріальна контора, Друга Криворізька державна нотаріальна контора про зняття арешту з нерухомого майна,-
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.
07.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про знятя арешту з нерухомого майна, в якій просить зняти арешт та заборону щодо відчудження спадкового майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 60/100 часток квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позову вказує, що з 25.10.1988 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на 60/100 часток квартири АДРЕСА_2 , яка належала їм на праві спільної сумісної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.09.2005 року. Спадщину прийняла позивач у встановлений законом строк, але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Другої криворізької нотаріальної контори Тімошиною О.В. було відмовлено.
Вказує, що вона, як спадкоємець після смерті чоловіка, не може реалізувати своє право на спадкування у зв`язку з наявністю арешту на нерухоме майно, на підставі ухвали Тернівського районного суду від 16.10.2006 року реєстраційний номер №3966581, дата реєстрації 28.10.2006. Арешт з квартири до теперішнього часу не знятий, що стало підставою для видачі нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивачу відомо, що спадкова квартира була предметом спору по цивільній справі №2-2165/2005 року, за позовом ОСОБА_4 до Північної МНДІ м. Кривого Рогу про визнання угоди дійсною та визнання права власності на квартиру. 24.06.2005 року Тернівський районним суд м. Кривого Рогу задовольнив позов, проте 23.03.2006 рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області рішення було скасовано і передане на новий розгляд. Під час нового розгляду справи був заявлений зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в межах якого було заявлено клопотання про накладення арешту на спірну квартиру. На теперішній час відновити постанову про накладення арешту неможливо, оскільки в нотаріальній конторі ухвала суду не збереглася. Також не зберігся оригінал ухвали і в суді, оскільки вказана цивільна справа була утилізована 20.04.2023 року, у зв`язку з закінченням строків зберігання. Однак збереглася ухвала від 27.04.2011 про закриття провадження у справі у зв`язку з визнання мирової угоди, з якої вбачається, що сторони повністю досягли домовленості по заявленим вимогам, спір був вичерпаний, але при цьому питання щодо зняття накладеного арешту судом вирішено не було. Тому, на теперішній час позивач не має можливості успадкувати майно через накладений арешт, що свідчить про порушення її прав.

Заяви, клопотання учасників справи. 
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача, адвокат Мельник Л.Г. не з`явилися, прежставник надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно поштового повідомлення, а.с. 49-50, 64-65, 84-85, а також за допомогою оголошень про виклик відповідача, які було опубліковано на сайті Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а.с. 72, 79, 104 причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходили, відзив на позов до суду не надавала.
Представник третьої особи - Шостої Криворізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи - Другої Криворізької державної нотаріальної контори, Тімошина О. в судове засідання не з`явилася, 23.09.2025 через канцелярію суду подала пояснення по справі та заяву про розгляд справи за її відсутності.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 11:00 год. 19.08.2025, за правилами загального позовного провадження, відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою до ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 25.09.2025 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 18.11.2025.
03.03.2026 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та витребувано інформацію, розгляд справи відкладено на 10-00 год. 08.04.2026.
На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 08.04.2026 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був зареєстрований 25 жовтня 1988 року Виконкомом Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7 (а.с. 10). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача, ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.08.2024 (а.с. 9).
ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу 60/100 часток квартири від 19.09.2005, зареєстрованого в реєстрі за №6813 посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-13), що також підтверджується витягом з ДРП №1495863 від 19.09.2005 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8419492 від 22.09.2005 (а.с. 14, 15).
До матеріалів справи додано копію рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24.06.2005 по справі №2-2165/2005, згідно якого позов  ОСОБА_4 до Північної МНДІ м. Кривого Рогу про визнання угоди дійсною та визнання права власності на квартиру було задоволено (а.с. 20-21) та копію ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.03.2006, якою рішення від 24.06.2005 було скасовано та справу направлено на новий розгляд (а.с.22).
В подальшому, ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27.04.2011 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно було визнано мирову угоду за якою: ОСОБА_2 відмовляється від своїх позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заперечують проти закриття провадження по справі, та ОСОБА_4 зобов`язується сплатити ОСОБА_2 компенсацію в сумі 20000 грн. частками по 800 грн. щомісячно, починаючи з травня 2011 року і повністю сплатити суму до червня 2013 року та закрито провадження у справі (а.с. 16).
Згідно довідки від 28.05.2025 виданої Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до Північної МНДІ м. Кривого Рогу про визнання угоди дійсною та визнання права власності на квартиру, була утилізована на підставі акту №1Ц від 20.04.2023, як така що не має науково-історичної цінності та втратила практичне значення (а.с. 23).
З листа №925/02-14 від 18.06.2025 Шостої криворізької державної нотаріальної контори вбачається, що надати копію ухвали Тернівського районного суду б-н від 16.10.2006 року винесеного суддею Потьомкіним О.В. (реєстраційний номер обтяження 3966581 від 28.10.2006 року) на арешт майна ОСОБА_5 не має можливості, оскільки архіви справ не збереглися (а.с. 24).
З ухвали суду Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.10.2006 по справі №2-1717 2006 р. вбачається, що на спірне спадкове майно - квартиру АДРЕСА_2 , власником якої, на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24.06.2005 р. є ОСОБА_4 було накладено арешт в межах заходу забезпечення позову (а.с. 107).
Постановою від 15.05.2025, державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори, Тімошиною О.В., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що на майно померлого накладено арешт (а.с. 17).
Відповідно до відповіді державного нотаріусу Другої криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_7 від 25.08.2025, після померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла фактичного його дружина ОСОБА_1 , так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заповітів від імені ОСОБА_5 не посвідчувалося (а.с. 57-59).
Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
У частині першій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22).
У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, законом у спірних правовідносинах передбачений спосіб судового захисту порушеного права позивача, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову до належних відповідачів про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2023 року у справі № 463/2924/22, від 03 травня 2023 року у справі № 463/3251/22 від 04 жовтня 2023 року у справі №337/2402/22 та від 06 травня 2024 року у справі № 725/3352/23.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У статті 41 Конституції України вказано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Складовими права на житло є забезпечення умов з приводу можливості кожного громадянина мати житло і гарантовану непорушність права користування житлом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції на день звернення до суду, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є скасування арешту спадкоємцем з майна, накладеного в межах цивільної справи, не учасником виконавчого провадження, а власником нерухомого майна, який позбавлений права на розпорядження своїм майном, тому вбачається спір про захист права власності, який стосується приватно правових відносин та який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З огляду на вищевикладені норми права, враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом, накладений арешт на квартиру позивача позбавляє її можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, тому існують правові підстави для задоволення позову та зняття арешту, накладеного на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 317, 321 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 16, 43, 49, 80, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Шоста Криворізька державна нотаріальна контора, Друга Криворізька державна нотаріальна контора про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.
Зняти арешт, накладений на майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 3966581, зареєстровано: 28.10.2006 року, державний реєстратор. Шоста криворізька державна нотаріальна контора; підстава обтяження: ухвала судді Тернівського районного суду Потьомкіна О.П. від 16.10.2006 року; об?єкт обтяження: 60/100 часток квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст заочного рішення складено та підписано 08 квітня 2026 року. 

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .
Третя особа: Шоста Криворізька державна нотаріальна контора, місцезнаходження за адресою: 50024, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, 5, код ЄДРПОУ 02891204.
Третя особа: Друга Криворізька нотаріальна контора, місцезнаходження за адресою: 50029, м. Кривий Ріг, вул. Станіслава Конткевича, 37, код ЄДРПОУ 36220706.
Суддя: