Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 332/5372/25
Провадження №: 2/332/518/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання – Карліної А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
07.10.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в даний час у жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 разом із нею зареєстровані її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який у 2014 році добровільно виселився з квартири. У квартирі його особисті речі відсутні. Позивачці невідомо де на сьогоднішній час мешкає відповідач, невідомі також його засоби зв`язку, адже з того часу вони не спілкуються.
З того моменту та по теперішній час відповідач має інше постійне місце проживання, бажання повернутися в спірне житло не виявляє.
На особовому рахунку спірної квартири росте заборгованість за квартплату та комунальні послуги. Відповідач комунальні послуги не сплачує.
Перешкоди для проживання відповідачу не вчинялись, замки в квартирі не змінювались.
Через це позивач змушена звернутись до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовну заяву підтримала, просила суд позов задовольнити. У судовому засіданні 16.02.2026 пояснила, що на даний час вона із сином ОСОБА_3 проживає у спірній квартирі. Син – ОСОБА_2 також проживав у квартирі, проте після одруження, приблизно 10 років тому переїхав у гуртожиток по АДРЕСА_2 , а 5 років тому переїхав до Польщі. Позивачка має бажання приватизувати квартиру на двох із сином ОСОБА_4 , а щоб не порушувати права ОСОБА_5 , вона складе на останнього заповіт.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило. У зв`язку з чим, суд відповідно до положень ст. 178 ч. 8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивачи, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. 
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
15.10.2025 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено справу до підготовчого засідання.
12.01.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно ордеру 1659 на житлове приміщення, виданого ОСОБА_1 видано на сім`ю з 4 чоловік ( ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) на право зайняття житлового приміщення, площею 27,75 кв.м. у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7). Квартира не приватизована.
У квартирі зареєстрований відповідач – ОСОБА_2 (а.с. 11).
Незважаючи на ту обставину, що відповідач зареєстрований у квартирі, однак в квартирі не проживає з 2014 року, що підтверджується показами свідків.
Так, у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають в квартирі АДРЕСА_3 . Також зазначили, що ОСОБА_2 раніше також проживав за цією адресою, проте приблизно 10 років тому після одруження переїхав у гуртожиток поблизу, а приблизно 5 років тому виїхав з України до Польщі. Наміру повертатися до квартири відповідач не виказував. У квартирі речей ОСОБА_5 немає. 
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Статтею 71 ЖК Українипередбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Мотиви суду.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню з наступних причин.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
Системне тлумачення статей 71, 72 ЖК дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, яка втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 289/2299/18 (провадження № 61-17608св20), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року в справі № 759/19579/17 (провадження № 61-4520св21), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року в справі № 554/3289/20 (провадження № 61-2951св21).
Таким чином, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк.
Судом з`ясовано, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 .
З 2014 року ОСОБА_2 в квартирі не проживає, бо фактично 5 років проживає в Польщі, реєстрація в квартирі має формальний характер.
З урахуванням наведеного суд вирішив, що ОСОБА_2 відсутності за місцем своєї реєстрації понад встановлений законом строк без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування квартирою.
Керуючись ст. ст.263-265,280-284,288 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: суду не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: суду не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа 2: Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Фанатська, буд. 23-А, ЄДРПОУ 22144952.

Повний текст рішення виготовлено 10.04.2026.

Суддя Ю.І.Ретинська