Справа № 544/991/24
пров. № 1-кп/544/27/2026
Номер рядка звіту 387

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді солдата резерву солдатського складу другої роти резерву солдатського складу ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого;
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи на посаді солдата резерву солдатського складу другої роти резерву солдатського складу ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст.65, 68 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем, призваним під час мобілізації, і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 12.02.2024 приблизно о 08-00 годині, самовільно, без дозволу командирів та начальників, залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та понад три доби перебував за межами військової частини за місцем проживання родини за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
У подальшому, 23.04.2024 ОСОБА_6 самостійно та добровільно прибув до ТУ ДБР, розташованого в м.Полтава, та повідомив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав, а також визнав факт самовільного залишення військової частини 12.02.2024. Пояснив, що 01.12.2023 за результатами проходження ВЛК визнаний придатним до військової служби, але вважав, що при проходженні ВЛК не було враховано всі його медичні висновки щодо фізичного стану та наявність захворювань, тому через суд оскаржував дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо проведення ВЛК. Після того, як залишив місце розташування військової частини, він проходив лікування в АДРЕСА_4 та знов пройшов ВЛК, за результатами якої він придатний, інвалідності не має. Чому після ВЛК не повернувся до військової частини, пояснити не може. Наразі звернувся до рекрутингового центру, буде проходити ВЛК, щоб укласти контракт. Просив призначити м`якіше покарання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 зазначив, що його підзахисний вину визнає, щиро розкаюється, сам з`явився до ТУ ДБР, наразі працює, тому при призначенні покарання просив застосувати положення ст..75 КК України.

Свідок ОСОБА_8 , будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що на ранковому шикуванні 12.02.2024 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_6 . Проводились розшукові дії. З 12.02.2024 по теперішній час ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 не повернувся. Під час проходження військової служби ОСОБА_6 він не помічав будь-яких конфліктних ситуацій.
Свідок ОСОБА_9 , будучи допитаним у судовому засіданні, зазначив, що ОСОБА_6 був його підлеглим. ОСОБА_6 доволі комунікабельний. Приблизно в кінці січня - початок лютого 2024 року ОСОБА_6 проходив лікування в госпіталі, потім в лікарні м.Горішні Плавні, після чого він повернувся до військової частини та проходив БЗВП. Потім 12.02.2024 під час ранкового шикування особового складу було виявлено відсутність ОСОБА_6 . Телефонували йому, але зв`язку з ним не було. Про свій намір самовільно залишити військову частину ОСОБА_6 не говорив.
Свідок ОСОБА_10 , будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що він був безпосереднім командиром ОСОБА_6 . Щодня зранку проводиться перевірка особового складу. 12.02.2024 на ранковому шикуванні ОСОБА_6 був відсутній у строю. Після чого йому подзвонили, але на дзвінки він не відповідав. Тоді він подзвонив батькові ОСОБА_6 , просив, щоб ОСОБА_6 передзвонив. Але останній так і не повернувся до військової частини. Під час проходження військової служби ОСОБА_6 алкогольні напої не вживав, від нього ніяких скарг не надходило.
Свідок ОСОБА_13 , показання якого суд досліджував в порядку ч.11 ст.615 КПК України, пояснив, що з 01.12.2022 він перебуває на посаді сержанта з забезпечення роти резерву ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ). З солдатом ОСОБА_6 знайомий, проходили разом службу у роті, між ними були чисто службові відносини. Факти дисциплінарних порушень, вживання алкогольних напоїв чи наркотичних засобів солдатом ОСОБА_6 йому невідомі. ОСОБА_6 скаржився на стан свого здоров`я, на те, що погано себе почуває, що саме болить не пояснював. 12 лютого 2024 року на ранковому шикуванні було встановлено відсутність солдата ОСОБА_6 . У зв`язку з цим проводилися пошукові заходи. Причини залишення солдатом ОСОБА_6 місця служби йому невідомі.
При цьому суд уважає показання свідка ОСОБА_13 належним та допустимим доказом і використовує їх в порядку ч.11 ст.615 КПК України, оскільки хід і результати допиту даного свідка фіксувались за допомогою технічних засобів відеофіксації.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 в ході судового розгляду свою вину у скоєнні злочину визнав, його винуватість також повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, а саме:
- актом службового розслідування від 13.02.2024-28.02.2024, відповідно до якого 12.02.2024 під час ранкового шикування особового складу 2 роти солдатського складу командиром роти капітаном ОСОБА_10 було встановлено, що солдат резерву 2 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу ОСОБА_6 безпідставно відсутній. Солдат ОСОБА_6 самовільно прийняв рішення на власний розсуд в умовах дії воєнного стану, без поважних причин та без дозволу начальників, яким підпорядкований за службою, здійснив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином солдат ОСОБА_6 під час воєнного стану без поважних причин та без дозволу начальників о 08-00 годині 12 лютого 2024 року самовільно залишив військову частину, в період з 08-00 12 лютого 2024 року по теперішній час (28.02.2024) обов`язки військової служби не виконував, у зв`язку з чим в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (а.с.117-121);
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №54 від 13.02.2024, яким наказано провести службове розслідування за фактом порушення військової дисципліни та самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом резерву 2 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу солдатом ОСОБА_6 (а.с.122);
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №64 від 22.02.2024, яким наказано продовжити строк проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 №54 від 13.02.2024 до 07.03.2024 (а.с.123);
- доповіддю командира ВЧ НОМЕР_1 від 12.02.2024 за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 , відповідно до якої 12.02.2024 під час ранкового шикування особового складу о 08-00 годині командиром 2 роти резерву солдатського складу капітаном ОСОБА_10 було встановлено, що солдат резерву 2 взводу 2 роти резерву солдатського складу ОСОБА_6 безпідставно відсутній. Телефонний зв`язок з солдатом ОСОБА_6 відсутній. Першочергові розшукові дії позитивного результату не дали. Місце перебування солдата ОСОБА_6 на даний час достеменно не встановлено (а.с.123-124);
- рапортом командира 2 роти резерву від 12.02.2024 про те, що 12.02.2024 о 08-00год під час ранкового шикування було виявлено відсутність солдата резерву 2 взводу 2 роти резерву солдатського складу ОСОБА_6 . Першочергові розшукові дії позитивного результату не дали. Телефонний зв`язок з військовослужбовцем ОСОБА_6 відсутній (а.с.126);
- рапортом солдата резерву 2 взводу 2 роти солдатського складу ОСОБА_6 від 13.12.2023, відповідно до якого останній прийняв справи та посаду солдата резерву 2 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с.127);
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №358 від 13.12.2023, яким зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено рядового ОСОБА_6 солдатом резерву 2 взводу резерву солдатського складу 2 роти резерву солдатського складу, вважати таким, що з 13.12.2023 справи та посаду прийняв (а.с.127);
- військовим квитком ОСОБА_6 (а.с.125);
- медичною характеристикою від 15.02.2024, відповідно до якої ОСОБА_6 перебуває під медичним наглядом у ВЧ НОМЕР_1 з 13.12.2023. Звертався до медичного пункту В/Ч НОМЕР_1 та був направлений на стаціонарне лікування 05.01.2024 в травматологічне відділення у В/Ч НОМЕР_2 . З 05.01.2024 по 05.02.2024 перебував на лікуванні в травматологічному відділенні КНП "ЛІЛ І рівня м.Горішні Плавні" (а.с.128);
- карткою обстеження та медичного огляду ОСОБА_6 від 01.12.2023 та довідкою ВЛК №210 від 01.12.2023, відповідно до яких останній придатний до військової служби (а.с.129, 130);
- картою соціально-демографічного вивчення військовослужбовця (а.с.130);
- письмовими поясненнями ОСОБА_10 від 15.02.2024, в яких він пояснив, що 12.02.2024 під час ранкового шикування особового складу о 08-00 годині сержантом ОСОБА_13 було виявлено відсутність солдата резерву 2 взводу ОСОБА_6 . Першочергові пошуки позитивного результату не дали. На телефонні виклики відповідь «абонент не в мережі». Дружина ОСОБА_15 при телефонній розмові пояснила, що їй невідомо місце знаходження ОСОБА_6 . Батьки військовослужбовця на телефонні дзвінки не відповідають. На даний час місцезнаходження солдата ОСОБА_6 невідомо. Раніше про вчинення неправомірних дій або про намір самовільно залишити територію частини від ОСОБА_6 чи його товаришів не чув (а.с.131);
- письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 15.02.2024, в яких він пояснив, що 12.02.2024 під час ранкового шикування особового складу 2 роти резерву солдатського складу отримав інформацію, що відсутній солдат 2 взводу 2 роти резерву солдатського складу ОСОБА_6 (а.с.132);
- письмовими поясненнями ОСОБА_13 від 15.02.2024, в яких він пояснив, що о 08-00 годині 12.02.2024 під час ранкового шикування особового складу 2 роти резерву він виявив відсутність солдата резерву 2 взводу 2 роти резерву солдатського складу ОСОБА_6 . Першочергові заходи пошуку позитивного результату не дали. Телефонний зв`язок з даним солдатом відсутній. Своєю поведінкою і в розмові він не помітив, щоб солдат ОСОБА_6 мав наміри покинути військову частину НОМЕР_1 . На даний час не встановлено місце перебування солдата 2 роти резерву ОСОБА_6 (а.с.133);
- аркушем доведення до особового складу 2 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу ВЧ НОМЕР_1 , в якому за №24 мається запис про те, що ОСОБА_6 роз`яснено та доведено види відповідальності (адміністративна, кримінальна та дисциплінарна) за вчинення військових правопорушень (а.с.134-137);
- книгою обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого до військової частини особового складу, в якій під №6 мається запис про вибуття солдата ОСОБА_6 (а.с.138);
- довідкою командира ВЧ НОМЕР_2 від 25.02.2024 про те, що солдат ОСОБА_6 у період з 12.02.2024 по теперішній час на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 не знаходився, в інші лікувальні заклади не скеровувався (а.с.139);
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 №43, в якому зазначено, що вважати таким, що самовільно залишив військову частину з 12.02.2024 солдат резерву 2 взводу резерву солдатського складу 2 роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 . З 12.02.2024 виключити зі всіх видів забезпечення (а.с.139);
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.02.2024 №27, яким наказано вважати завершеним службове розслідування стосовно солдата ОСОБА_6 . Наказано направити до ТУ ДБР, розташоване в м.Полтава повідомлення про вчинення солдатом ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст..407 КК України (а.с.140);
- службовою характеристикою ОСОБА_6 (а.с.108);
- копією облікової картки до військового квитка ОСОБА_6 з поміткою «придатний» (а.с.110);
- довідкою КНП «ЛІЛ І рівня м.Горішні Плавні» від 19.04.2024, в якій зазначено, що ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні з 05.01.2024 по 18.01.2024 у травматологічному відділенні. За наявною медичною документацією знаходиться на Д обліку з 18.01.2012 у лікаря-фтизіатра (а.с.112);
- довідкою ВЛК ОСОБА_6 від 09.05.2024 №2613, відповідно до якої ОСОБА_6 придатний до служби в військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_2 та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с.113);
- показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , які підтвердили факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 12.02.2024 військовослужбовцем ОСОБА_6 . Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Докази, надані стороною захисту, а саме доповнена позовна заява ОСОБА_6 та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 у справі №440/2694/24, не спростовують суті інкримінованого ОСОБА_6 обвинувачення та суд визнає їх неналежними, оскільки вони не мають значення для даного кримінального провадження.

Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, проаналізувавши перераховані вище докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, і аналіз цих доказів привів до того, що вони є такими, що доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тому суд уважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, є з`явлення зі зізнанням.
Доводи сторони захисту щодо наявності такої пом`якшуючої обставини як щире каяття суд не приймає до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до норм діючого законодавства щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється у тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Щире каяття у вчиненому злочині передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Натомість, суд не вбачає в діях обвинуваченого ОСОБА_6 щирого каяття, оскільки за час розгляду справи він не вжив жодних дій, спрямованих на усунення скоєного правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким; ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, який свою вину визнав; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, посередньо характеризувався на службі, але позитивно характеризується за місцем роботи, раніше несудимий.
Також суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, оскільки злочин вчинено під час дії воєнного стану на території України, а тому дана категорія кримінальних правопорушень викликає значний суспільний резонанс.
За сукупності наведених вище обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування положень ст.69, 75 КК України не вбачається.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, а також відповідатиме його меті, гуманності, справедливості, співмірності та індивідуалізації і не потягне за собою порушення засад виваженості.
Цивільні позови, речові докази, судові витрати - відсутні.
Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався. Підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1