ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2026  	Справа №607/1159/26 Провадження №3/607/975/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю захисника – адвоката Матвіяса А.Б., потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Кноля П.М.,

розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
11.01.2026 о 05 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Чернівецька, 64, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки та моделі «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним до дорожньої обстановки, відволікся від керування, не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Renault», номерний знак НОМЕР_3 , який в свою чергу пошкодив припаркований поряд транспортний засіб марки та моделі «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_4 , в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 2.3. б), 13.1. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Окрім того, 11.01.2026 о 05 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Чернівецька, 64, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки та моделі «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_2 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, чим порушив вимоги пункту 2.10. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 – адвокат Матвіяс А.Б. зазначив про визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за яке просив призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Одночасно, просив врахувати, що ОСОБА_3 моменту наїзду на припаркований автомобіль «Renault», номерний знак НОМЕР_3 не відчув у зв`язку з несприятливими дорожніми умовами внаслідок засніження, а тому залишив місце події, не усвідомлюючи свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди. На думку захисника, про відсутність у ОСОБА_3 умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди свідчать і долучені до справи відеозаписи, з яких вбачається, що через деякий час після дорожньо-транспортної пригоди він повернувся на місце події та припаркував свій автомобіль поруч з пошкодженими транспортними засобами. Крім того, вважає, що матеріали про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності направлені до суду з порушенням правил їх оформлення, оскільки посадові особи органів Національної поліції не наділені повноваженнями об`єднувати окремі справи в одне провадження. За наведеного, просив матеріали справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності повернути для належного оформлення або закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Представник потерпілого ОСОБА_2 – адвокат Кноль П.М. в судовому засіданні зазначив про наявність у матеріалах справи належних та достатніх доказів, які в своїй сукупності свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу поставлених йому у провину адміністративних правопорушень, в тому числі і умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, оскільки останній 11.01.2026 о 05 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Чернівецька, 64, під час вчинення ДТП перебував у стані сп`яніння, після чого навмисно поїхав з місця події з умислом уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Крім того, просив врахувати відсутність норм права, які б забороняли працівникам поліції при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення та направленні їх до суду долучати два протоколи про окремі правопорушення до однієї справи. Наполягав на застосуванні щодо ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та накласти на нього суворе стягнення, оскільки останній за вчинене не вибачився, заподіяну шкоду не відшкодував.
Заслухавши доводи захисника, представника потерпілого, думку потерпілих та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Пункт 2.3. б) Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до пункту 13.1. Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до пункту 2.10. а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №563895 та серії ЕПР1 №563919 від 11.01.2026, складених у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_3 ; носії інформації – DVD-R диску із відеозаписами з камери відеоспостереження та нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП; схемі місця ДТП від 11.01.2026, на якій графічно зображені та зафіксовані об`єкти на місці дорожньої пригоди, характеризуючі дані транспортних засобів «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_2 , «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_3 та «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_4 , з переліком їх видимих (зовнішніх) пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП; письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 11.01.2026; копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563932 від 11.01.2026, складеного щодо ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП; рапорті інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Берездецького Я.Р. від 11.01.2026, згідно з яким 11.01.2026 близько 10 год. 20 хв. надійшов виклик про ДТП за адресою: м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 64. Після приїзду на місце події працівниками поліції було встановлено, що 11.01.2026 близько 05 год. 35 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_2 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду з припаркованими автомобілями «Renault», номерний знак НОМЕР_3 та «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_4 , після чого місце події залишив.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Доводи захисника ОСОБА_3 – адвоката Матвіяса А.Б. про відсутність у ОСОБА_3 умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.01.2026 о 05 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Чернівецька, 64, та до якої він був причетний, спростовуються сукупністю долучених до матеріалів справи доказів, в тому числі відеозаписами з камери відеоспостереження, з яких об`єктивно вбачається як дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_2 , так і усвідомлене залишення водієм вказаного транспортного засобу - ОСОБА_3 місця цієї ДТП.
Суддя не погоджується з твердженням захисника про те, що ОСОБА_3 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, не усвідомивши свою причетність до неї через те, що він не відчув удар, оскільки зафіксовані пошкодження транспортних засобів: «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_2 ; «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_3 ; «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_4 є значними.
Посилання захисника на те, що через деякий час після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 повернувся на місце події та припаркував свій автомобіль поруч з пошкодженими транспортними засобами, вказаних висновків судді не спростовує.
Надаючи оцінку доводам захисника про порушення уповноваженою особою органу Національної поліції при направленні до суду матеріалів про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності правил їх оформлення, враховую, що порядок оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративні правопорушення врегульований Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, вимогами якої не встановлено заборони при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення об`єднувати два протоколи про окремі правопорушення щодо однієї особи в матеріали однієї справи. З цих підстав, вказані доводи слугувати підставою для повернення матеріалів про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП органу Національної поліції для належного оформлення не можуть.
Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях водія ОСОБА_3 , які мали місце 11.01.2026 о 05 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Чернівецька, 64, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху вимоги пунктів 2.3. б), 13.1. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також вимог пункту 2.10. а) цих Правил, оскільки він, будучи водієм транспортного засобу, на порушення встановлених правил залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальністьОСОБА_3  згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_3 за адміністративні правопорушення, відповідно до положень ст. ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.
Також при накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення суддя враховує відомості довідки УПП в Тернопільській області ДПП від 12.01.2026, згідно з якою ОСОБА_3 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_5 .
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Як видно, у даному випадку більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ОСОБА_3 є залишення водієм транспортного засобу, на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, яке передбачене ст. 122-4 КУпАП, що вказує на необхідність накладення стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.
Санкцією ст. 122-4 КУпАП передбачено застосування адміністративних стягнень у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративного арешту на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Згідно з ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_3 правопорушень, дані про його особу, ступінь вини, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк передбачений санкцією ст. 122-4 КУпАП.
При цьому суддя не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_3 інших видів адміністративних стягнень, передбачених санкцією ст. 122-4 КУпАП, а саме у виді штрафу або адміністративного арешту, оскільки їх застосування не призведе до виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
На переконання судді, застосування щодо ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк передбачений санкцією ст. 122-4 КУпАП, є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 25, 30, 33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя	І. М. Царук